Справа № 405/1142/20
1-в/405/102/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого; раніше судимого:
?15.04.2015 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 309, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;
?16.12.2016 Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 01 місяця позбавлення волі;
?11.05.2018 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання, також додав, що засуджений на даний час має не погашені та не зняті у встановленому законом порядку стягнення.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_5 , оскільки засуджений не довів свого вправлення та має декілька не погашений та не знятих у встановленому законом порядку стягнень.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 93-К-19, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч.2 ст.81, п.1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11.05.2018 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та на підставі ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 08 місяців (а.о.с. 27-31, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 10.03.2018, кінець строку 10.11.2021. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 01 рік 11 місяців 17 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 08 місяців 13 днів.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 10.03.2018, за час відбування покарання допустив 11 (одинадцять) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, з яких на даний час 5 (п`ять) не зняті та не погашені у встановленому законом порядку (а.п. 9, а.о.с. 12, 20, 25, 33, 45, 53, 61, 69, 86, 100, 111, Т.1 ч.2); заохочень за весь час відбування покарання не мав (а.п. 9); в Кропивницькій УВП (№ 14) перебував з 10.03.2018 - за час перебування в УВП порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав; з 26.03.2018 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6) - за час відбування покарання в установі зарекомендував себе порушником встановленого порядку відбування покарання; стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою; не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; уникає виконання робіт із благоустрою установи, перекладає їх виконання на інших засуджених; відповідно до ст. 126 КВК України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне; особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє; характеризується негативно (а.п. 9, а.о.с. 79, Т.1 ч.2).
Також з особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання заміни невідбутої частини покарання м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 02 від 16.01.2020, а.о.с. 77-78, Т.1 ч.2).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 93-К-19 не містять жодних відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а навпаки, його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, не є взірцевою, що вказує на те, що засуджений на даний час не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання неодноразово (11 разів) порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів (мобільних телефонів, металевих пластин, загострених з одного боку, бражної закваски, КРП), невиконанні команди «відбій», за навішуванні оглядового вікна камери ДІЗО, за що засуджений отримував догани, суворі догани, двічі поміщувався до ДІЗО. При цьому, 5 (п`ять) стягнень від 10.10.2019, 11.11.2019, 28.01.2020, 14.02.2020, 22.02.2020 не погашені та не зняті у встановленому законом порядку. Така поведінка засудженого за час відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Надаючи оцінку ставленню засудженого до навчання, суд відмічає, що за час відбування покарання засуджений відповідно до ст.126 КВК України до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагнув, участі у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере; бере відповідно до ст. 123 КВК України участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє.
Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею. При цьому, засуджений уникає виконання робіт із благоустрою установи, перекладає їх виконання на інших засуджених.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше вчиняв умисні злочини, за які був засуджений, і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисний злочин, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 1/2 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні злочини, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 376 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для відома та вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7