Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1640/19
Номер провадження 1-кс/530/486/19

У Х В А Л А
іменем України

17.12.2019 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2003 року випуску, що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_3 , по кримінальному провадженні 12.12.2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
11.12.2019 року, близько 22 години невідома особа, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи на території господарства в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу намагалась викрасти дві частини металевої сітки, яка належить ОСОБА_6 , але не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі так як була зупинена останнім.

Відомості по даному факту 12.12.2019 року внесено до ЄРДР за №0000506 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України.

12.12.2019 року слідчим слідчого відділення Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 було проведено огляд місця події під час якого, поблизу господарства, де невідома особа намагалась здійснити крадіжку металевих сіток, було виявлено та вилучено слід протектора автомобіля, з якого було здійснено гіпсовий зліпок та вилучено до Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області.

В ході розслідування даного кримінального провадження в якості потерпілого було допитано, ОСОБА_6 , який під час допиту повідомив, що в АДРЕСА_1 знаходиться його дачне господарство. Так, 11.12.2019 року, коли близько 22 години, він проїжджав повз вказане господарство, то неподалік від нього, помітив автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходилась частина металевої сітки. Коли він зупинився, то помітив двох осіб, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які несли з господарства ОСОБА_6 до автомобіля ще одну частину металевої сітки. Помітивши дану ситуацію ОСОБА_6 зупинився та змусив їх повернути викрадені речі на місце. Також, поряд з вище описаним автомобілем, ОСОБА_6 помітив, газову плиту «NORD», дерев`яні двері та металеві труби, але в зв`язку з тим, що поспішав, він поїхав у власних справах, залишивши місце пригоди. 12.12.2019 року, зранку, ОСОБА_6 повідомив про дану подію до поліції та написав письмову зайву з даного приводу.

12.12.2019 року, з письмового дозволу ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , було оглянуто автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який після проведення огляду було вилучено та поміщено на території Опішнянської станції поліції Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області за адресою смт. Опішня, вул. Незалежсності, 20, Зіньківського району, Полтавської області.

Допитаний по даному факту ОСОБА_9 повідомив, що 11.12.2019 року, близько 21 години 30 хвилин, до його господарства прийшов його брат, ОСОБА_7 та попросив про допомогу, а саме витягнути автомобіль, який забуксував. Так як було вже пізно, ОСОБА_9 самостійно не захотів їхати та передав ключі від автомобіля ОСОБА_10 , який в свою чергу, завівши автомобіль, поїхав в невідомому напрямку. Також ОСОБА_9 повідомив, що автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , належить їхній матері, ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_3 .

12.12.2019 року автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2003 року випуску, що належить ОСОБА_3 , було визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні та поміщено на територію Опішнянської станції поліції Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, до вирішення питання по суті.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що з метою необхідності збереження автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2003 року випуску, вилученого 12.12.2019 року по вул. Незалежності, 20 в смт. Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, який фактично є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, а також забезпечення його від знищення, оскільки він може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідно накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який належить ОСОБА_3 .

Заслухавши слідчого СВ Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , який підтримав клопотання, просив накласти арешт на автомобіль вилучений 12.12.2019 року по вул. Незалежності, 20 в смт. Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який належить ОСОБА_3 . Володілець транспортного засобу ОСОБА_3 в судове засідання з`явилась. Заслухавши представника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який заперечував проти клопотання, вивчивши наявні матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, приходжу до висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено перелік обставин, які повинен довести слідчий, прокурор з метою необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч.5 цієї статті, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на вони посилаються під час розгляду питання про застосування заходів кримінального провадження.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Сукупність досліджених матеріалів клопотання про накладення арешту на майно дає підстави вважати, що слідчим та прокурором відповідно до ч.2 ст.171 КПК України доведено: 1) підстави та мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати.
Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В судовому засіданні було встановлено, що 11.12.2019 року, близько 22 години, невідома особа з метою викрадення чужого майна, перебуваючи на території господарства в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, намагалась викрасти дві частини металевої сітки, яка належить ОСОБА_6 , але не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як була зупинена останнім.

Відомості по даному факту 12.12.2019 року внесено до ЄРДР за №0000506 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України.

12.12.2019 року слідчим слідчого відділення Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 було проведено огляд місця події, під час якого, поблизу господарства, де невідома особа намагалась здійснити крадіжку металевих сіток, було виявлено та вилучено слід протектора автомобіля, з якого було здійснено гіпсовий зліпок та вилучено до Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області.

В ході розслідування даного кримінального провадження в якості потерпілого було допитано ОСОБА_6 , який під час допиту повідомив, що в АДРЕСА_1 , знаходиться його дачне господарство. Так, 11.12.2019 року, коли близько 22 години, він проїжджав повз вказане господарство, неподалік від нього помітив автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходилась частина металевої сітки. Коли він зупинився, то помітив двох осіб, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які несли з господарства ОСОБА_6 до автомобіля ще одну частину металевої сітки. Помітивши дану ситуацію ОСОБА_6 зупинився та змусив їх повернути викрадені речі на місце. Також поряд з вище описаним автомобілем ОСОБА_6 помітив, газову плиту «NORD», дерев`яні двері та металеві труби, але в зв`язку з тим, що поспішав, він поїхав у власних справах, залишивши місце пригоди. 12.12.2019 року зранку ОСОБА_6 повідомив про дану подію до поліції та написав письмову зайву з даного приводу.

12.12.2019 року з письмового дозволу ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 було оглянуто автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який після проведення огляду було вилучено та поміщено на території Опішнянської станції поліції Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області за адресою смт. Опішня, вул. Незалежсності, 20, Зіньківського району, Полтавської області.

Допитаний по даному факту ОСОБА_9 повідомив, що 11.12.2019 року, близько 21 години 30 хвилин, до його господарства прийшов його брат, ОСОБА_7 та попросив про допомогу, а саме витягнути автомобіль, який забуксував. Так як було вже пізно ОСОБА_9 самостійно не захотів їхати та передав ключі від автомобіля ОСОБА_10 , який в свою чергу завівши автомобіль, поїхав в невідомому напрямку. Також ОСОБА_9 повідомив, що автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , належить їхній матері, ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_3 .

В Зіньківському районному суді Полтавської області знаходиться подання інспектора Зіньківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_11 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючому, судимий Котелевським районним судом 01.10. 2018 року за ч.1 ст.263 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком та покладенням обов"язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), який в судові засідання не з`являється. Ухвала Зіньківського районного суду Полтавської області про привід від 06.11.2019 року станом на 16.12.2019 року невиконана.
Між тим, за ст.132 цього Кодексу, застосування заходів забезпечення кримінального провадження недопускається, якщослідчий, прокурор недоведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).
Статтями 276, 277 КПК України регламентовано, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 цього Кодексу, а письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Згідно зі ст.171 наведеного Кодексу, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, наряду з іншим, повинні бути зазначені підстави і мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право на власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя чи суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Між тим, пропонуючи слідчому судді накласти арешт на наведене у клопотанні майно, із забороною відчуження, користування та розпорядження цим майном, слідчим ОСОБА_5 взагалі не наведено обставин у контексті ч.11 ст.170 КПК України, які підтверджують, що незастосування арешту призведене до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування або передачі майна.
Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що слідчим не надано до суду копію протоколу тимчасового вилучення мікроавтобусу та документ на підтвердження вручення протоколу власниці мікроавтобусу ОСОБА_3 або особі, в якої вилучали мікроавтобус: ОСОБА_9 . Наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що мікроавтобус є доказом злочину і його арешт необхідний для забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна власниці мікроавтобусу.
Відповідно до ч. 3 ст..172 КПК України суд встановивши, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст..171 цього кодексу повертає його прокурору та встановлює строк в 72 години.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 22, 84, 91, 92, 94, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 172-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2003 року випуску, що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 , по кримінальному провадженні 12.12.2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Написано власноручно.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1