У Х В А Л А
іменем України

12 лютого 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене в. о. начальника Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

31.01.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000080 від 24.01.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: шість кредитних банківських карток "Приватбанк" з номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; пропуск до ХНУ ім. Каразіна № НОМЕР_7 ; водійське посвідчення на ім`я Mostafa Ashrat Amin Hassan Ahmed № НОМЕР_8 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_9 на мотоцикл G-MAX R-250, реєстраційний номер НОМЕР_10 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_11 на автомобіль DACIA LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_12 ; посвідку на тимчасове проживання на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_13 ; паспорт громадянина Йорданії № НОМЕР_14 на ім`я НЕМАМ AWWAD MAHMOUD ALBANADREH; паспорт громадянина Йорданії № НОМЕР_15 на ім`я НЕМАМ AWWAD MAHMOUD ALBANADREH; паспорт громадянина республіки Судан № НОМЕР_16 на ім`я MOHAMED IBRAHIM ELKHAIR IBRAHIM; сім-карту Lifecell № НОМЕР_17 ; сім-карту МТС м.т. НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 ; мобільний телефон Nokia ІМЕI1 НОМЕР_20 , НОМЕР_21 з сім-картою MTC-Vodafone № НОМЕР_22 ; мобільний телефон Nokia номер IMEI затертий, з сім-картою Vodafone № НОМЕР_23 ; мобільний телефон Nokia ІМЕI1 НОМЕР_24 , НОМЕР_25 ; мобільний телефон Nokia ІМЕI1 НОМЕР_26 , ІМЕІ2 НОМЕР_27 з сім-картою Lifecell м.т. НОМЕР_28 ; ІМЕІ1 НОМЕР_29 , ІМЕІ2 НОМЕР_30 , з сім-картою Lifecell м.т. НОМЕР_31 ; мобільний телефон Nokia IMЕІ1 37242, ІМЕІ2 НОМЕР_32 ; мобільний телефон Samsung ІМЕI1 НОМЕР_33 . ІМЕI2 НОМЕР_34 з сім-картою м.т. НОМЕР_35 ; мобільний телефон Samsung ІМЕІ НОМЕР_36 ; мобільний телефон Astro IМЕI НОМЕР_37 ; мобільний телефон "Норе Аh8000"; банківську картку Visa Classic № НОМЕР_38 ; банківську картку "Приватбанк" № НОМЕР_39 ; машину для рахування грошей VSO "Handy Counter"; машину для рахування грошей "Handy counter Model: Pro 15, s/n НОМЕР_40 ", з передачею вилученого майна до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

27.01.2020 раніше до суду було подано клопотання про арешт тимчасово вилученого вище вказаного майна, але ухвалою слідчого судді від 28.01.2020 клопотання було повернуто прокурору для усунення невідповідностей вимогам пунктів 1-3 частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

На обґрунтування доопрацьованого клопотання зазначено, що 24.01.2020 невстановлені особи незаконно позбавили волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Того ж дня, потерпілий ОСОБА_7 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення та надав показання про обставини вчиненого у відношенні нього кримінального правопорушення.

Допитана свідок ОСОБА_8 показала, що є бабусею ОСОБА_9 , яка мешкає разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 .

24.01.2020 проведено огляд місця події в АДРЕСА_1 , на підставі письмової заяви про дозвіл на проведення огляду ОСОБА_9 , за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де було виявлено та вилучено зазначені вище речі щодо яких вимагається арешт в клопотанні.

24.01.2020 вищевказане майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, та слідчий вказав, що: на вилучені банківські карти могли бути перераховані грошові кошти здобуті незаконним шляхом; з вилучених мобільних телефонів з сім-картками могли бути здійснені телефонні дзвінки під час вчинення кримінального правопорушення; вилучені паспорта громадян іноземних держав можуть свідчити про перебування їх власників у розшуку або безвісно зниклих; вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вказує на автомобіль, на якому можливо було здійснено незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 ; інше вилучене майно може мати доказове значення для подальшого досудового розслідування та містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного слідчий дійшов висновку, що тимчасово вилучені речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді від 03.02.2020 призначено розгляд клопотання на 04.02.2020.

04.02.2020 у зв`язку із неналежним повідомленням власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_11 , розгляд клопотання відкладено до 06.02.2020.

06.02.2020 у зв`язку з наданням часу власнику тимчасово вилученого майна для залучення перекладача, розгляд клопотання відкладено до 12.02.2020.

12.02.2020 слідчий та прокурор, представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_12 та власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Також, від представника власника тимчасово вилученого майна - адвоката ОСОБА_12 надійшли електронну адресу суду заперечення проти клопотання, які мотивовані його безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки в клопотанні вживані терміни "можливо", "могли бути", без зазначення конкретних фактів. Щодо арешту банківських карток вказав на недопустимість предмету клопотання про арешт, оскільки порушується право власності на грошові кошти. Щодо арешту на паспорти, посвідки на тимчасове проживання та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вказав, що це є неприпустимим, оскільки слідчим не надані відомості про перебування їх власників у розшуку, а підстави для їх вилучення чітко регламентовані п. 24 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду. Щодо арешту інших вилучених документів та речей вказав, що слідчий безпідставно об`єднав в одну групу речових доказів різні речі та документи, також слідчим не зазначено яке відношення вилучені речі і документи мають до кримінального провадження щодо розслідування незаконного позбавлення волі людини.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та повернути ОСОБА_11 тимчасово вилучене майно.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заперечення проти клопотання, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000080 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до реєстру 24.01.2020, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - частина 2 статті 146 Кримінального кодексу України, а короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначений: 24.01.2020 невстановлені особи незаконно позбавили волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколу огляду місця події від 24 січня 2020 року, проведеного на підставі письмової заяви про дозвіл на проведення огляду ОСОБА_9 вбачається, що в домоволодінні АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речі, перелік яких наведено вище.

В подальшому постановою слідчого від 24.01.2020 вилучені під час огляду місця події речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підстав вважати, що тимчасово вилучене майно, речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу і мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчим у клопотанні не наведено, та не надано таких доказів під час розгляду клопотання судом.

Слідчим не підтверджено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, у якої було тимчасово вилучене майно, кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Незважаючи на те, що відомості про кримінальне провадження внесено до ЄРДР 24.01.2020, зі змісту клопотання вбачається, що потерпілий прямо вказав на осіб, причетних до його викрадення, у тому числі і на особу, майно якої тимчасово вилучене, до цього часу жодній особі не повідомлено про підозру.

Слідчим у клопотанні та під час його судового розгляду не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Зокрема, для оцінки потреб досудового розслідування, належить врахувати, що вилучення та арешт зазначених у клопотанні речей і документів порушуватиме права власника на володіння, розпорядження та користування ними. Однак, в клопотанні слідчий не зазначив яким чином вилучені речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 146 КК України.

За таких обставин, належить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені документи і речі.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого в. о. начальника Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, що тягне за собою негайне повернення документів і речей, що були тимчасово вилучені під час огляду місця події 24.01.2020 в житловому будинку АДРЕСА_1 .

2. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1