Номер провадження 11-кп/816/115/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 592/13559/19 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2019 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

02 вересня 2018 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року за періоди: з 26.10.2005 по 06.02.2009, з 24.04.2016 по 06.12.2017 та з 22.08.2018 по 07.06.2019 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія № 56», а в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» він перебуває тимчасово, за таких обставин розгляд клопотання засудженого, відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, не віднесено до територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник засудженого ОСОБА_8 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, яку обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 наполягає на тому, що з 16 серпня 2018 року він відбуває покарання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», який знаходиться на території Ковпаківського району м. Суми у зв`язку із розглядом його клопотання про перегляд вироку відносно нього від 23 червня 2005 року за нововиявленими обставинами, тому засуджений вважає, що його клопотання має бути розглянуте за місцезнаходженням ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 також просив ухвалу суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання по суті, хоча фактично ним вирішувалось питання територіальної підсудності, яке відповідно до вимог кримінального процесуального закону України не належить до компетентності суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті ухвали суду та поданих апеляційних скарг, доводи апелянтів, які підтримали кожен свою апеляційну скаргу, заперечення прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Так, судом було встановлено, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2005 року ОСОБА_7 було засуджено за п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.122, ст.70, ст.96 КК України до довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного суду України від 25 жовтня 2007 року даний вирок апеляційного суду відносно ОСОБА_7 було змінено. Скасовано вирок в частині засудження ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, а справу в цій частині закрито за відсутністю в його діях цього складу злочину та вказано, що ОСОБА_7 вважати засудженим за сукупністю злочинів, передбачених п.6,13 ч.2.ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.122 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Вирок суду вступив в законну силу 25 жовтня 2005 року (а.о.с. 28). Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Роменська виправна колонія № 56 (42073, вул. Вишнева, 19, с. Перехрестівка, Роменського району, Сумської області).

Таким чином, розглядаючи зміст поданого ОСОБА_7 клопотання, судом першої інстанції було встановлено те, що його вимоги зводяться до зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України. Такі ж вимоги, засуджений підтримує і в своїй апеляційній скарзі та вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання з підстав того, що воно не підсудне даному суду.

Однак, такі доводи засудженого колегія суддів вважає помилковими.

Так, ч.1 ст.537 КПК України визначає перелік питань, які під час виконання вироку, має право вирішувати суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу. Пунктом 13 такого переліку передбачено вирішення питань про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

У свою чергу ч.2 ст.539 КПК України визначає порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, зокрема, до якого суду мають подаватися клопотання про вирішення визначених ч.1 ст.357 КПК України питань.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, подається клопотання у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в своєму клопотанні засуджений ОСОБА_7 просить вирішити питання, передбачене п.13 ч.1 ст.537 КПК України, а місцем відбування ним покарання визначено ДУ «Роменська виправна колонія (№56)», то судом першої інстанції вірно визначено, що клопотання засудженого має розглядатися тим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Щодо доводів засудженого про те, що судом не було вирішено його клопотання по суті, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції згідно з вимогами кримінального-процесуального закону насамперед визначився з територіальною підсудністю даного клопотання засудженого, тому фактично не розглядав по суті його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відмовивши у його задоволенні у зв`язку з тим, що ДУ «Сумський слідчий ізолятор» не є місцем відбування покарання засудженого, тому розгляд його клопотання не відноситься до територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми.

Інших порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування ухвали не виявлено.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, з додержанням вимог КПК України, правові підстави для скасування даного судового рішення за поданими апеляційними скаргами відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 406, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2019 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4