КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» матеріали контрольного судового провадження у кримінальному провадженні № 0001117 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року продовжено тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 16 лютого 2020 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений посилається на те, що у кримінальному провадження немає жодних доказів проти нього, і його утримують під вартою незаконно, а суд діє в інтересах прокурора.
На переконання обвинуваченого ОСОБА_5 в матеріалах справи є докази, які його виправдовують.

Заслухавши доповідь судді, позицію обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали контрольного судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до матеріалів контрольного судового провадження у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження № 0001117 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно з аудіозаписом судового засідання, зафіксованому на технічному носії, 16 грудня 2019 року судом в порядку ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів з наданням обґрунтування про те, що обвинувачений не має постійного джерела доходу, місця проживання, раніше вчиняв корисливі злочини, а тому ризики, які існували раніше, продовжують існувати.

Захисник та обвинувачений вважали, що відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки свідки у справі допитані, а тому впливати на них обвинувачений не зможе, а, окрім того, він проживає з цивільною дружиною, яка має постійне місце проживання.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року продовжено тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 16 лютого 2020 року включно.
Суд першої інстанції дійшов такого висновку, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, неодружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, до затримання офіційно не працював, постійного джерела доходу не мав, і актуальним залишається ризик ухилення обвинуваченого від суду та вчинення ним нових корисливих кримінальних правопорушень, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про наявність стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, який відноситься до тяжких злочинів, не беручи до уваги виключно саму по собі тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому в разі визнання його винним, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, до затримання не працював, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення тяжких корисливих злочинів, дійшов висновку, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду, або що свідчить про наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду та ризик вчинення нового кримінального правопорушення є реальним.

При цьому, на думку колегії суддів, посилання апеляційної скарги обвинуваченого як на підставу для зміну йому запобіжного заходу на відсутність доказів на підтвердження його винуватості та наявність доказів, які його виправдовують, є необґрунтованими, оскільки оцінку доказам суд надає за результатами розгляду кримінального провадження.

За наявності встановлених ризиків, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_5 перебувати на волі, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки встановлені обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року, якою продовжено тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 16 лютого 2020 року включно, залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3