УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/578/20

30 березня 2020 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення заяви про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2020 року до суду надійшла скарга громадянина ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, щодо невнесення заяви про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій скаржник просить суд постановити ухвалу за результатами його скарги на бездіяльність слідчого та начальника СВ Костопільського ВП та зобов`язати його (або іншу уповноважену відповідальну посадову особу) негайно зареєструвати в ЄРДР його заяву про вчинення начальником ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України (умисне невиконання постанови суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, чим заподіяно істотної шкоди та спричинено тяжкі наслідки) та зобов`язати слідчого та начальника СВ невідкладно надати йому витяг з ЄРДР про реєстрацію злочину.

В судові засідання призначені на 13.03.2020 року, 16.03.2020 року, 19.03.2020 року та 30.03.2020 року скаржник ОСОБА_3 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за відсутності скаржника на адресу суду не надходило.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування регламентований положеннями ст. 306 КПУ України.

Відповідно до ч. 3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Враховуючи викладене, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, а також те, що скаржник самоусунувся від демонстрації готовності брати участь в судовому засіданні, суд приходить до висновку про розгляд скарги за відсутності скаржника.

Начальник слідчого відділу Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду лист, в якому роз`яснив, що заява ОСОБА_3 від 03.03.2020 року про вчинення кримінального правопорушення до слідчого відділення Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області не надходила, резолюцію щодо розгляду заяви виносив тимчасово виконуючий обов`язки Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , а тому ним відповідно до ст. 214 КПК України не приймалося рішення по вищевказаній заяві.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процессу в судове засідання не з`явилися та вимоги ч.1 ст.107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Так відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, що може свідчить про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

В п. 2, 3 ст. 6, п. 1. ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, яка згідно зі ст. 9 Конституції України є складовою частиною чинного законодавства, застосовується термін «кримінальне правопорушення».

В рішенні, Європейського суду ухваленому у справі «Лауко проти Словаччини» від 2 вересня 1998 р., зазначається: «Для того, аби визначити «кримінальний» характер правопорушення у сенсі Конвенції, важливо спочатку з`ясувати, чи належить закон, який визначає останнє, до галузі кримінального права за правовою системою держави-відповідача, потім потрібно дослідити, маючи на увазі об`єкт і мету статті 6, звичайне значення її понять та право Держав, що домовляються, природу правопорушення, а також характер і ступінь тяжкості санкції, якій може бути піддана зацікавлена особа».

Відповідно до п.1 висновку узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Власні міркування та припущення заявника щодо вчинення, на його думку, відносно нього злочину, не є підставою для реєстрації таких відомостей в ЄДРД.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя при розгляді скарги не перевіряє та не досліджує докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення а перевіряє бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до п.5 Наказу Міністерства внутрішніх справ № 100 від 08.02.2019 року «Про затвердження Інструкції «Про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.

Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що заява начальник слідчого відділу Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 будь-яких резолюцій про розгляд заяви про злочин в порядку Закону України «Про звернення громадян» як зазначає в своїй скарзі ОСОБА_3 прийнято не було.

Окрім того, встановлено, що заява ОСОБА_3 від 03.03.2020 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України до слідчого відділення Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області не надходила, а резолюція щодо розгляду заяви була винесеня т.в.о. Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 .

Таким чином, суд приходить до висновку що ОСОБА_3 не надано жодних доказів на підтвердження бездіяльності як начльника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , так і слідчого.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя, керуючись ст.214, 303, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення заяви про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1