печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСИББУД» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004228, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчому судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «УКРСИББУД», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2019 у справі № 757/27250/19-к.

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, адвокат вказав наступне.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі № 757/27250/19-к задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , накладено арешт на майно, зокрема, ТОВ «УКРСИББУД» (), а саме на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, які обслуговуються в ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346), що розташований за адресою: вул. Десятинна, 4/6, м. Київ.

Разом з тим, заборонено службовим особам, зокрема, ТОВ «УКРСИББУД» () та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346) проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на вищезазначених банківських рахунках, крім сплати податків та обов`язкових платежів.

Адвокат зазначив, що слідчий суддя, розглянувши клопотання про арешт майна без виклику володільця цього майна - ТОВ «УКРСИББУД» та/або його представника, порушив право ТОВ «УКРСИББУД» на участь у розгляді судом питання щодо накладення арешту на його майно та унеможливив викладення власних аргументів з цього приводу та надання документів, що повністю підтверджували б безпідставність та необґрунтованість арешту.

Адвокат акцентував на безпідставності доводів прокурора про те, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «УКРСИББУД», набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та є доказом кримінального правопорушення. Так, службові особи ТОВ «УКРСИББУД» не є підозрюваними, обвинуваченим, особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, що може бути завдана учасниками ТОВ «УКРСИББУД», незалежно від того, є вони фігурантами будь-якого кримінального провадження або її пов`язаними особами, чи ні, у зв`язку з чим слідчий суддя необґрунтовано дійшов висновку щодо можливості накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках Товариства, власником яких є ТОВ «УКРСИББУД». Водночас адвокат зазначив, що орган досудового розслідування, звертаючись з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні, шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте, таких дій органом досудового розслідування вчинено не було, в матеріалах по розгляду клопотання відсутня постанова про визнання грошових коштів на банківських рахунках ТОВ «УКРСИББУД» речовими доказами, як і не зазначено та належним чином не обґрунтовано, яким чином грошові кошти мають відношення до кримінального провадження, які саме сліди вчинення злочину могли залишитися на них та чи можна взагалі їх використовували як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Адвокат наголосив на безпідставності висновків слідчого судді щодо можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації арештованого майна. Зазначив, що ТОВ «УКРСИББУД» не входить до фінансово-промислової групи «КВВ ГРУП», а відтак помилково були сформовані висновки суду та накладено арешт на грошові кошти на банківських рахунках. Разом з тим, на думку адвоката, прокурор не довів тих фактів і обставин, на які він посилається у своєму клопотанні, належними та допустимими доказами, а відтак арешт на майно ТОВ «УКРСИББУД» був накладений неправомірно та скасування арешту не може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні № 0004228 від 17.11.2017.

У судове засідання адвокат не з`явився. Подав заяву, в якій просив розгляд клопотання здійснити без його участі та зазначив, що клопотання про скасування арешту майна підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172 КПК України, принципу диспозитивності кримінального провадження слідчим суддею визнано можливим розглянути клопотання у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та матеріали, якими воно обґрунтовується, матеріали справи №757/27250/19-к за клопотанням прокурора про арешт майна, надходить до наступних висновків.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається із матеріалів справи № 757/27250/19-к за клопотанням прокурора про арешт майна, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004228 від 17.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364-1 КК України /а. м. 8-10/.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі № 757/27250/19-к накладено арешт на майно, зокрема, ТОВ «УКРСИББУД» (), а саме на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, які обслуговуються в ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346), що розташоване за адресою: вул. Десятинна, 4/6, м. Київ.

Доводи адвоката щодо відсутності підстав вважати грошові кошти, що знаходяться на банківський рахунках речовим доказом не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи № 757/27250/19-к за клопотанням прокурора про арешт майна міститься постанова про визнання речовими доказами, грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках від 13.05.2019, якою визнано речовим доказом грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, зокрема банківський рахунок № НОМЕР_1 , який обслуговується в ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346), яким користується ТОВ «УКРСИББУД» () /а. м. 150-162/.

Крім того, твердження адвоката про те, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора, безпідставно не викликав для участі в судовому засіданні власника майна, чим позбавив можливості останнього прийняти участь в судовому розгляді, вважаю безпідставними, оскільки слідчий суддя в постановленій ним ухвалі зазначив, що ним прийнято рішення про необхідність розгляду клопотання прокурора про арешт майна без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна, що передбачено ч. 2 ст. 172 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 25.05.2019, приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходив з доведеності відповідності зазначеного майна критеріям ст. 98 КПК України. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження. Вказане нівелює доводи адвоката щодо відсутності процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого у службових осіб ТОВ «УКРСИББУД».

Будь-яких даних про те, що на час розгляду даного клопотання підстави, що послугували для накладення арешту, відпали, заявником слідчому судді не надано та відповідних обставин не встановлено.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСИББУД» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004228 відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1