ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/966/18 Номер провадження 11-кп/814/512/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 січня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Чутове Полтавської області, мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, розлученому, судимому,

обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, під час судового розгляду кримінального провадження №0000076 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів до 13 березня 2020 року і визначено розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 38420 грн., з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Також оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну ОСОБА_8 тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні протягом січня-лютого 2018 року ряду епізодів таємного викрадення чужого майна, вчинених повторно, у тому числі, за попередньою змовою групою осіб та поєднаних із проникненням у житло потерпілих та в інші приміщення.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному заволодінні автомобілем «ВАЗ-111930», д.н.з. НОМЕР_1 , потерпілого ОСОБА_10 , поєднаному з проникненням до приміщення, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Мотивуючи рішення, суд з`ясував поважність причин тривалого строку тримання обвинуваченого під вартою; врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих злочинів; встановив відсутність об`єктивних даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою; прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися; врахував особу обвинуваченого та тяжкість інкримінованих йому злочинів.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вважає, що суд порушив його право на захист, оскільки розглянув клопотання прокурора із участю захисника ОСОБА_9 , який був призначений у день судового засідання.

Наголошує про застосування до нього незаконних методів під час досудового розслідування кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Стверджує, що надані прокурором докази не доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, а кваліфікація його дій є попередньою.
Також вказує, що обвинувачений має на утриманні матір похилого віку, постійне місце проживання, не перебуває на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах, є фізичною особою-підприємцем, отримує стабільний дохід та може забезпечити себе та свою родину, а запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою щодо нього раніше не застосовувались.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційних скарг, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд перевіряє законність та обґрунтованість застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду кримінального провадження і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід тощо.

Як вбачається з матеріалів провадження, місцевий суд оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких корисливих злочинів проти власності та кількість епізодів злочинної діяльності.

Також суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан, відсутність усталених соціальних зв`язків.

Необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційних скаргах не оспорюється.

Доводи апеляційних скарг про можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу спростовуються тим, що ОСОБА_8 через декілька тижнів після відбуття покарання за умисне вбивство обґрунтовано підозрюється у вчиненні нових умисних тяжких злочинів, що характеризує його особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб та свідчить про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

В засіданні апеляційного суду встановлено, що за заявою обвинуваченого про застосування до нього незаконних методів працівниками правоохоронних органів внесені відповідні відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування.

Доводи ОСОБА_8 про порушення його права на захист під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження.

Як убачається з матеріалів провадження, місцевий суд вживав необхідні заходи для повідомлення захисника ОСОБА_7 про дату, час та місце проведення судового засідання. Через неявку захисника, однак з огляду на необхідність негайного вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу, місцевий суд залучив захисника за призначенням для проведення окремої процесуальної дії, що узгоджується з вимогами ст.53 КПК України.

Про належне виконання обов`язків захисником ОСОБА_9 свідчать заявлені ним клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, оскільки він розлучений, дітей не має, не працює, невдовзі після відбуття покарання у виді 8 років позбавлення волі знову був взятий під варту через підозру у вчиненні нових злочинів.

Також не зменшився і ризик перешкоджати кримінальному провадженню з огляду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів за попередньою змовою з особою, яка переховується від суду.

Крім того, не допитано всіх свідків та потерпілих, а тому існує ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на них.

Матеріали справи не містять об`єктивних даних про те, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє утримувати його під вартою.
Також суд, всупереч доводам апеляційних скарг, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначив мінімальний розмір застави, який передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Тому обвинувачений може бути звільнений з-під варти після внесення застави.
Доводи захисника щодо можливої зміни кваліфікації дій обвинуваченого не можуть в даному випадку бути підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченого ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, оскільки застосування іншого запобіжного заходу не в змозі запобігти ризикам, зазначеним в ст.177 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 392, 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 січня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його та захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4