Справа № 509/512/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування № 0001969 від 10.12.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

3 лютого 2020 року до Овідіопольського райсуду Одеської області з Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування № 0001969 від 10.12.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Суд встановив, що на стадії досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.12.2019 р. відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого спливає 10.02.2020 р.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Прокурор у судовому засіданні, просив суд обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, терміном 60 календарних днів, враховуючи, що останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі від 5-ти до 8-ми років з конфіскацією майна або без такої, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу їх застосування слідчим суддею на стадії досудового розслідування і продовжують існувати до сьогодні, проти чого не заперечували обвинувачений та його захисник.
Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому, пославшись на свою зайнятість на роботі, просив суд, проводити підготовче, всі судові засідання та судові дебати без його участі.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується органом досудового розслідування у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому спільно та за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, поєднаному з насильством, яке не не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, санкція за який передбачає позбавлення волі від 5-ти до 8-ми років з конфіскацією майна або без такої, а тому, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може переховуватися від суду, покинути межі України, тим самим уникнути кримінальної відповідальності та призначеного покарання у випадку визнання його винним, незаконно впливати на потерпілого та свідків по справі, з метою спонукання їх до надання неправдивих (викривлення) показань, тим самим перешкоджаючи суду встановленню істини у даному кримінальному провадженні, немає постійного місця роботи та відповідно офіційних засобів існування та доходу, або може ухилитися від суду, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України, суд вважає необхідним обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 міру запобіжного заходу в виді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості скоєного ним злочину, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин, суд, враховує той факт, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, тому вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання з сім`єю та малолітніми дітьми; репутацію; майновий стан; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, а тому слід обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
При цьому, суд вважає, що ці обов`язки за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Керуючись ст.ст. 177,181,315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Клопотання прокурора задовольнити ;
2.Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби на час розгляду кримінального провадження в суді строком на 60 днів, тобто до 09.04.2020 року включно;
3. Покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не залишати місця постійного проживання, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 в період часу з 20:00 години вечора до 08:00 години ранку наступної доби;
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів;
- не відлучатися без дозволу суду з міста проживання : АДРЕСА_1 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України ;
- утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у цьому кримінальному провадженні поза межами проведення судових засідань.
Копію ухвали направити на виконання Овідіопольському ВП ГУНП в Одеській області.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 положення ст. 181 ч. 5 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали суду про запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на уповноважених осіб Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, допустивши негайне виконання ухвали суду в частині контролю за її виконанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1