ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0001538 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: 1)11.12.2009 року Первомайським районним судом Луганської області за ст.ст.185 ч.3, 187 ч.3 КК України на 5 роки позбавлення волі; 2) 18.11.2014 року Володарськ-Волинським районним судом Житомирської області за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі; 3) 09.02.2015 року Володарськ-Волинським районним судом Житомирської області за ст.263 ч.2,70 ч.4 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 березня 2020 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч.3 КК України і йому призначене покарання: за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3-х років позбавлення волі; за ст. 186 ч.3 КК України у виді 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишений у виді тримання під вартою.Строк відбуття покарання обчислений з моменту фактичного затримання 24 грудня 2019 року.

Провадження№11-кп/822/247/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.ст.185ч.3, 186 ч.3 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати у розмірі 8 тис. 949 грн. 57 коп.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із проханням вирок змінити в частині призначення покарання та застосувати положення ст. 69 КК України.

Вважає,що суд призначив обвинуваченому покарання,яке є надто суворим,не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення.

Посилається на наявність пом`якшуючих покарання обставин, які, на думку апелянта, районним судом не було належним чином враховано, а саме: визнання вини, молодий вік обвинуваченого, щире каяття у вчиненому діянні, часткове відшкодування шкоди потерпілим та відсутність цивільних позовів потерпілих.

Крім того, зазначає, що потерпіла ОСОБА_9 у суді повідомила, що зареєстрована як ПП та здійснює торгівлю продуктами харчування у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 та не є власником всього товару в магазині, оскільки її чоловік теж зареєстрований ПП та здійснює торгівлю алкогольними та тютюновими виробами у цьому ж магазині, тому викрадені цигарки та алкогольні напої не належали потерпілій ОСОБА_9 .

Згідно з вироком, 27 листопада 2019 року, близько 02:00 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно, повторно, шляхом розбиття скла віконної рами, проник до квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку, яка належить ОСОБА_10 , звідки викрав майно на загальну суму 5 254 грн. 83 коп.

Крім того, на початку грудня 2019 року в нічну пору доби ОСОБА_7 , знаходячись по АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно, повторно, шляхом розбиття скла віконної рами, проник до квартири АДРЕСА_4 зазначеного будинку, яка належить ОСОБА_11 , звідки викрав майно потерпілого на загальну суму 58 тис. грн.

В ніч з 23 на 24 грудня 2019 року ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Миргородській, 17 в м. Чернівці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, шляхом розбиття скла віконної рами, таємно проник до приміщення магазину «Водолій», який належить ОСОБА_9 ,де з кас викрав гроші у сумі 6675грн.,а також з відділу магазину викрав алкогольні напої та цигарки ,а всього заподіяв матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 7032 гривень.

Також,21.12.2019 р., близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись по АДРЕСА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно,повторно, проник до квартири АДРЕСА_6 , однак був помічений потерпілою ОСОБА_12 , яка на той час знаходилась в приміщенні своєї квартири. Будучи викритим на місці вчинення злочину, в присутності потерпілої, застосовуючи по відношенню до останньої моральний та психологічний тиск, відкрито заволодів її майном на загальну суму 1250 грн-шкіряною сумкою вартістю 500 гривень, в якій знаходились гроші в сумі 600 гривень, гаманець вартістю 80 гривень, всередині якого містились гроші в сумі 70 гривень та пенсійне посвідчення потерпілої,
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для зміни судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги ,судова колегія приходить до наступних висновків.

Районний суд здійснював дослідження доказів у порядку,що встановлений ст.349 КПК України,обмежившись лише перевіркою даних про особу обвинуваченого,оскільки ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів за ст.ст.185 ч.3,186 ч.3 КК України та не оспорював обставин,викладених у обвинувальному акті.
При цьому судом були роз`яснені вимоги закону щодо неможливості оскарження у апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин,які не оспорювались під час судового розгляду та дослідження яких було визнано недоцільним.
У апеляційній скарзі захисник не посилається на те,що дослідження доказів було здійснене судом із порушенням вимог закону.
Отже,доводи захисника про те,що частина майна по епізоду крадіжки у магазині «Водолій» імовірно належить не потерпілій ОСОБА_13 ,а її чоловіку,який також здійснює підприємницьку діяльність у цьому магазині,апеляційний суд не перевіряє,оскільки такі фактичні обставини не оспорювались у районному суді та із цих підстав вирок суду,відповідно до ст.394 КПК України не може бути оскаржений.
Із цих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи захисника про те,що не були допитані у суді потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,оскільки клопотань про їх виклик сторона захисту не заявляла,фактичні обставини по цих епізодах обвинувачення захистом не оспорювались та судом докази щодо цих обставин не досліджувались.
Колегія враховує,що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду,подали суду заяви із проханням здійснити розгляд провадження без їх участі (т.3 а.п.22, 24).
Висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за ст.185 ч.3, ст. 186 ч.3 КК України за обставин, викладених у вироку,є правильним
Відповідно до положень ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно роз`яснень,що містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року,із врахуванням ступеню тяжкості,обставин злочину,його наслідків та даних про особу суду належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам,які вчинили злочин на грунті пияцтва,алкоголізму,за наявності рецидиву злочину.
Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому покарання районний суд таких вимог повною мірою дотримався,врахувавши, у тому числі і ті обставини,на які посилається апелянт.
Так,суд зважив, що ОСОБА_7 повністю визнав вину,є особою молодого віку, частково відшкодував шкоду потерпілим, повернувши частину викрадених речей і такі обставини пом`якшують покарання.

Разом із тим,правильно суд врахував,що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів,відбував покарання у місцях позбавлення волі.
Після звільнення вчинив 3 крадіжки майна із проникненням до житла та приміщення,а також скоїв відкрите викрадення чужого майна,проникнувши уночі до житла ОСОБА_12 ,яка є пенсіонеркою.Отже,належних висновків обвинувачений для себе не зробив та на шлях виправлення не став.
Злочини,передбачені ст.ст.185 ч.3,186 ч.3 КК України,є тяжкими.
Кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння і така обставина обтяжує покарання.
Досліджені судом дані про особу обвинуваченого свідчать,що ОСОБА_7 не працює,не має джерела доходу.
Колегія суддів вважає,що за викладених вище обставин призначене обвинуваченому покарання,яке за санкцією ч.3 ст.185 КК України є мінімальним,а за ч.3 ст.186 КК України-наближеним до мінімальної межі, не можна вважати надто суворим та явно несправедливим,а тому підстав для пом`якшення покарання судова колегія не вбачає.
Доводи,наведені захисником,не дають підстав для зміни судового рішення,а тому подану апеляційну скаргу необхідно відхилити.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 березня 2020 року відносно обвинуваченого без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення,а засудженим-у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3