Справа № 474/82/20
Провадження № 1-кс/474/38/20
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

14.02.20 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 07.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

встановив:

10.02.2020р. слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в рамках кримінального провадження № 0000045 від 07.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, в якому просить накласти арешт на планшет марки Ergo білого кольору SN: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 (сейф-пакет НПУ № 4313099) та мобільний телефон марки Lenovo А1000 білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з флеш картою 8 гб. і чохлом чорного кольору (сейф-пакет НПУ № 4313102), заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування будь яким особам.

Так, посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 110, 170, 171 КПК України, слідчий у клопотанні вказує на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.
Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, водночас звернувся до суду із заявою (вх. № 661 від 12.02.2020р.), в якій, в зв`язку з великим навантаженням на роботі, просить розглядати клопотання за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду клопотання (телефонограма № 64 від 10.02.2020р.), в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі слідчого та власника майна.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчив матеріали клопотання вважаю встановленим наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 10.02.2020р. в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, за повідомленням ОСОБА_5 07.02.2020р. до ЄРДР за № 0000045внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за наступних обставин: 07.02.2020р. до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся ОСОБА_5 про те, що 05.02.2020р. в обідній час, ОСОБА_6 перебуваючи за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , під приводом здійснення дзвінка, відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном марки Lenovo білого кольору з сім-картами мобільних операторів Київстар НОМЕР_6 , Vodafone НОМЕР_7 та картою пам`яті об`ємом 8Gb, чим завдав йому матеріальної шкоди.
В ході проведення огляду 07.02.2020р. ОСОБА_6 добровільно видав планшет марки Ergo білого кольору SN: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 та мобільний телефон марки Lenovo А1000 білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з флеш картою 8 Gb і чохлом чорного кольору, які у подальшому впізнав потерпілий ОСОБА_5 , та останні були визнанні речовими доказами.
Вищевказані обставини підтверджується:
- витягом з кримінального провадження № 0000045 від 07.02.2020р.;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 07.02.2020р.;
- заявою ОСОБА_6 від 07.02.2020р., згідно якої останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки Lenovo білого кольору без сім-карт та карту пам`яті;
- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 07.02.2020р.;
- протоколом огляду від 07.02.2020р., згідно якого ОСОБА_6 добровільно видав планшет марки Ergo, білого кольору SN: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Lenovo А1000 білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 разом з флеш картою 8 гб. і чохлом чорного кольору, які у подальшому впізнав потерпілий ОСОБА_5 ;
- постановою про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 07.02.2020р. згідно якої планшет марки Ergo, білого кольору SN: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 (сейф-пакет НПУ № 4313099) та мобільний телефон марки Lenovo А1000 білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з флеш картою 8 гб. і чохлом чорного кольору (сейф-пакет НПУ № 4313102) визнано речовими доказами по справі та передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївської області.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на планшет марки Ergo білого кольору SN: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 (сейф-пакет НПУ № 4313099), мобільний телефон марки Lenovo А1000 білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з флеш картою 8 гб. і чохлом чорного кольору (сейф-пакет НПУ № 4313102), шляхом заборони їх відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь яким особам.
Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 07.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на планшет марки Ergo білого кольору SN: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 (сейф-пакет НПУ № 4313099), мобільний телефон марки Lenovo А1000 білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з флеш картою 8 гб. і чохлом чорного кольору (сейф-пакет НПУ № 4313102), заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування будь яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1