Вирок

Іменем України

24.12.2019 м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000957 від 25.09.2019, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабин, Гощанського району, Рівненської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Сторона обвинувачення-

прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за контрактом та в подальшому направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 де наказом командира цієї частини від 07.09.2017, молодший сержант ОСОБА_3 , зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти вказаної військової частини.
Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_3 , у військову частину НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби за контрактом.
У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, молодший сержант ОСОБА_3 , під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
11.06.2019 молодший сержант ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без поважних причин, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та повернувся назад до військової частини 29.08.2019 року. Весь цей час ОСОБА_3 перебував поза межами розташування військової частини. У вищевказаний період ОСОБА_3 , незаконно перебував поза межами військової частини та проводив час на власний розсуд.
Дані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування та процесуальним прокурором кваліфіковані, як вчинення самовільного залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, (крім воєнного стану), тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав та пояснив, що наміру покидати військову частину на зовсім у нього не було. Залишення ним військової частини було викликано сімейними обставинами. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати та застосувати до нього Закон України « Про амністію».
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування до підсудного акту амністії заперечив, мотивуючи тим, що злочин поза межами дії Закону " Про амністію".

У зв`язку із визнанням обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, суд виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників процесу вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та досліджених матеріалів кримінального провадження, в частині тих, що надані прокурором, суд вважає, що прокурором доведено той факт, що молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним за контрактом, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, діючи в умовах особливого періоду, у період з 11.06.2019 по 29.08.2019, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин та перебував поза її межами, чим вчинив - самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котрий є учаснмиком АТО та на даний час проходить військову службу, щзо він по місцю проживання та служби в цілому характеризується позитивно, а також його негативне ставлення до вчиненого. Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_3 самостійно повернувся у військову частину для продовження військової служби.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування у розкритті даного кримінального правопорушення.

Обставин, щоб обтяжували відповідальність обвинуваченого, прокурором не наведено, не встановлено таких і судом.

З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи обвинуваченого, суд приходить до переконання, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою інкриміновано кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, на підставі якої встановити випробувальний термін строком на 1 (один) рік та покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України у вигляді періодичного зявлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі та судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75,76 КК України, статтями 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , року 1983, місяця 02, дня 24 народження, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання призначеного за даним вироком, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.. Іспитовий строк встановити у вигляді 1 (одного) року.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України у вигляді періодичного повідомлення командування військової частини про зміну місця проживання та навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.
У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 23 січня 2020 року.
Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судового засідання.
Суддя ОСОБА_6