Справа № 752/3303/18
Провадження по справі № 1-кп/752/392/20
В И Р О К
іменем України

"05" червня 2020 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, данні про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012232 від 25.12.2017р.,відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бішкек, Киргизія, громадянина України, з неповною базовою середньою освітою, не працюючого, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005рн. та 2008р.н., мешкаючого за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніш неодноразово судимого, останні рази:

18.07.2012р. вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України, до 7 років позбавлення волі;

21.01.2013р. вирком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, остаточно шляхом поглинання призначеного покарання попереднім вироком - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна з ізоляцією та поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу;

02.04.2013р. вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, остаточно шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.07.2012р. та шляхом поглинання призначеного покарання як менш суворого більш суворим, яке призначено вирком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.01.2013р., - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

16.12.2013р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі, остаточно шляхом поглинання даного покарання як більш м`якого, більш тяжким за попереднім вироком, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

звільненого із зали суду 14.06.2016р. умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України ухвалою Красногвардейського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2016р.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановив:
ОСОБА_3 24.12.2018р. о 21 год. 50 хв., знаходячи на сходовому майданчику між першим та другим поверхом гуртожитку, що розташований по АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, кулаками лівої та правої рук умисно з метою завдання невизначеної шкоди наніс два удари кулаками в область голови раніш малознайомому йому ОСОБА_8 , від яких останній утратив рівновагу і впав вниз по сходах, вдарившись лівими скроневою та тім`яною ділянками голови, отримавши при цьому дві забійні рани голови зліва, крововилив в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні, переломи кісток склепіння та основи черепа, гематоми та крововиливи великого мозку, забої та крововиливи у речовину великого мозку, скупчення крові в шлуночках головного мозку, набряк-набухання головного мозку, які є тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя, від яких настала смерть ОСОБА_8 .
Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_3 у вбивстві через необережності, тобто вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду надав показання про те, що дійсно перебував на сходовому майданчику де були присутні ще чотири особи, чоловічої статі. Між ним та малознайомим потерпілим та його братом, які перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння, виник конфлікт з приводу вимагання останніми грошових коштів. Потерпілий, почав його словесно ображати. Він намагався все владнати та підійшов до нього ближче. У цей час брат потерпілого став позаду нього, у зв`язку з чим, він думав, що на нього відбудеться напад, тому, упереджаючи їх дій, наніс потерпілому три удари в область голови. Два удари попали у голову, а третій, як йому здається, він зробив у повітря, оскільки потерпілий відхилився. Після того, як потерпілий впав по сходах, він викликав швидку у консьєржа та дочекався лікаря, який сказав, що потерпілий у стані алкогольного сп`яніння, та з ним все буде добре. Після цього він залишив місце подій. Заперечує, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та мав намір завдавати тяжкі тілесні ушкодження або вбивати потерпілого, оскільки не міг подумати, що від його ударів той впаде та вдариться об сходи головою та отримає такі травми, від яких помре. Шкодує про вчинене.

Сторона захисту частково погоджується із фактичними обставинами кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, однак не погоджується з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 121 КК України.

За результатами судового розгляду під час якого було допитано обвинуваченого, досліджені письмові докази сторони обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.

Обставини, за яких настала смерть потерпілого, доводяться доказами, наданими стороною обвинувачення, та які також не були спростовані стороною захисту під час судового розгляду.

Так згідно даних протоколу огляду місця подій, проведеного 25.12.2017р. у період з 08 год. 40 хв. по 09 год., на сходовому майданчику який знаходиться в будинку на території кооперативу «Юпітер», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Науки, буд. 119, на сходах, які ведуть до хостелу, знайдені сліди бурого кольору. Також 25.12.2018р. у період з 09 год. 15 хв. по 09 год. 50 хв. у приміщенні Київської міської лікарні №17 був оглянутий труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого виявлені наявні тілесні ушкодження та вилучений одяг потерпілого.

Згідно висновку експерта №3949 від 06.02.2018р. при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 , були виявлені тілесні ушкодження: дві забійні рани на голові зліва на межі лівих скроневої та тім`яної ділянок на висоті 165 см від підошов стоп; крововилив в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні, переломи кісток склепіння та основи черепа, епідуральна гематома над лівою півкулею великого мозку (об`ємом 50 мл), субдуральна гематома над півкулями великого мозку (об`ємом біля 30 мл), обмежно-дифузні субарахноїдальні крововиливи головного мозку, забої речовини великого мозку, крововиливи в речовину великого мозку, скупчення крові в шлуночках головного мозку, набряк-набухання головного мозку, які сформували відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами над та під оболонки, речовину та шлуночки головного мозку, забоями речовини великого мозку, набряконабуханням головного мозку, а також чисельні садна та внутрішньо-шкірні крововиливи на лівій бічній ділянці живота, які утворилися від дії (дій) тупого (тупих) предмету (предметів) по механізму удару та тертя, та утворилися в наслідок падіння ОСОБА_8 на площину з положення стоячи на сходовому марші з попереднім наданням прискоренням тілу від удару в ділянку обличчя з ліва, при цьому первинний контакт з площиною приземлення з лівими скореневою та тім`яною ділянками голови, та визнані тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя переломів кісток склепіння та основи черепа, крововилив над та під оболонки головного мозку, речовину та шлуночки мозку, забоїв речовини великого мозку, набрякунабухання головного мозку). Окрім того у ОСОБА_8 також виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани на красній обвідці нижньої губи зліва та розриву слизовій оболонки нижньої губи зліва, які визнані такими, що утворилися від дії тупого предмету по механізму удару, Усі виявлені тілесні ушкодження визнані експертом такими, що утворилися за 3-4 години до настання смерті. Смерть ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами над та під оболонки, речовину та шлуночки головного мозку, забоями речовини великого мозку, набряком-набуханням головного мозку.
При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_8 знайдено етиловий спирт у концентрації: в згортку крові з рівня епідуральної гематоми над лівою півкулею головного мозку 4,31 проміле, в крові 2,76 проміле.
За результатами дослідження відеозапису подій, які були зняті на камеру зовнішнього спостереження, справжність яких у відтвореному відеозаписі підтвердив обвинувачений ОСОБА_3 , судом встановлено, що події відбувалися на сходовому майданчику, на якому знаходилися чотири особи чоловічої статі, що стояли безпосередньо на майданчику, та одна особа (потерпілий) який знаходився на сходах, а саме 2 сходині у напрямку донизу. Таймер часу на відеозаписі вказує «21:49:59 2017-12-24», як у кадрі з`являється ще одна особа чоловічої статі ОСОБА_3 , який наближається до потерпілого, жестикулює при цьому руками, та через декілька секунд наносить послідовні удари: кулаком правої руки в область щелепи, кулаком лівої руки в область голови (бокові удари) та кулаком правої руки в підборіддя знизу до гори, після чого ОСОБА_8 падає по сходинках спиною донизу. За результатами дослідженого даного доказу, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 завдав два удари потерпілому, оскільки тілесні ушкодження від третього, який він згідно обвинувачення наносив у підборіддя знизу догори, не були встановлені на тілі потерпілого.

Протоколи впізнання ОСОБА_3 по фотознімкам свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суд відкидає як недопустимий доказ враховуючи принцип безпосередності отриманої судом інформації, оскільки сторона обвинувачення не змогла забезпечити явку зазначених свідків в судове засідання тим самим під час судового розгляду фактично відмовилася від їх допиту в суді.

Суд, досліджуючи доводи сторони захисту, щодо відсутності в діях ОСОБА_3 умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та смерті ОСОБА_8 , вирішуючи питання про зміст і спрямованості умислу ОСОБА_3 , виходив із сукупності всіх встановлених обставин злочину, зокрема: кількості ударів, способу їх нанесення, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, а також причини настання смерті ОСОБА_8 , та дійшов до наступного висновку.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У випадку, коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати за ст. 119 КК України.

При цьому розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2 ст. 121 КК України), і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів.

Так, згідно показань обвинуваченого, він наніс три удари кулаком в область голови потерпілого, перебуваючи у стані хвилювання та збудження, після словесних образ з боку потерпілого, яки той висловлював прилюдно, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння. Такі твердження ОСОБА_3 стороною обвинувачення не спростовані. Можливі свідки злочину, а саме ті, що в момент подій перебували на сходовому марші, в судовому засіданні не допитувалися, оскільки їх явка в судове засідання не була забезпечена прокурором. Тому суд приймає такі показання обвинуваченого, як правдиві.

Доводи прокурора, що ОСОБА_3 , завдаючи удари кулаками потерпілому в область голови, діяв із прямим умислом і вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК, суд вважає неприйнятними з наступних підстав.

Згідно з висновками експерта виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на красній обвідці нижньої губи зліва та розриву слизовій оболонки нижньої губи зліва, утворилися від дії тупого предмету по механізму удару і кваліфікуються як легкі, а інші, які визнані тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя, - від удару головою після падіння ОСОБА_8 із сходового маршу на площину з положення стоячи.
Показання обвинуваченого, висновки експерта свідчать про те, що ОСОБА_3 , завдаючи під час конфлікту потерпілому ОСОБА_8 два удари кулаками в обличчя (голову), не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (падіння потерпілого з подальшим ударом головою об площину і внаслідок цього заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть), хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю. Суд вважає, що умислом ОСОБА_3 не охоплювалося заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а щодо смерті потерпілого, то в його діях вбачається необережна форма вини у вигляді злочинної недбалості.

Показання ОСОБА_3 про те, що він не мав умислу завдати тяжких тілесних ушкоджень або смерті потерпілому від його дій з нанесення ударів кулаками в область голови, суд визнає правдивими та такими, що не спростовані стороною обвинувачення. Окрім того, суд приймає до уваги данні відеозапису, з яких убачається, що ОСОБА_3 після нанесення ударів самостійно припинив злочинні дії. При цьому суд також ураховує перебіг подій, що передували вчиненню самого злочину, зокрема, виниклий між обвинуваченим та потерпілим конфлікт, перебування потерпілого у алкогольному сп`янінні, між тим як доказів того, що у такому сп`яніння перебував обвинувачений, суду не надано, тому таке твердження підлягає виключенню з обвинувачення.

Аналізуючи наведене суд доходить до висновку, що ОСОБА_3 не передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння з нанесення ударів кулаками в область голови, хоча повинен та міг передбачити, що вони могли призвести до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки наносив їх у голову, де розташовані життєво важливі органи. За таких обставин суд вважає, що обвинувачений повинен нести відповідальність лише за фактично заподіяні наслідки за смерть потерпілого.

Таким чином, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у ненавмисному вбивстві потерпілого і кваліфікує його дії за ч.1 ст.119 КК України.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином; дані про його особу, згідно яких він на момент затримання не працював, має на утриманні двох неповнолітній дітей, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, має низку хронічних захворювань, має не зняті і не погашені судимості за умисні корисливі злочини.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, та про яку зазначено у обвинувальному акті, суд визнає рецидив злочинів.

Ураховуючи наведене у сукупності, а також тяжкі наслідки від злочинних дій ОСОБА_3 у виді смерті потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, яке пов`язано з його ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі, вважаючи його достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи тяжкість покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 за даним вироком, особу обвинуваченого, наявність ще одного нерозглянутого кримінального провадження , яке перебуває на розгляді в іншому суді, суд приходить до висновку про необхідність до вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили, взявши останнього під варту негайно в залі суду.

Керуючись ст.ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк його досудового тримання під вартою у період з 07.01.2018р. по 11.06.2019р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком суду законної сили.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази: СД диск зберігати в матеріалах кримінального провадження, речі потерпілого, що знаходяться в камері збереження речових доказів, за квитанцію ФП-011273 від 13.02.2018р. - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1