В И Р О К
іменем України
Справа №377/17/20

Провадження №1-кп/377/32/20

17 квітня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника-адвоката ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 відсутня, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000002 від 04.01.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич, Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,

У С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 , вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за наступних обставин.
04 січня 2020 року, о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поряд з магазином «Продукти», розташованим за адресою: Київська область, м.Славутич, Єреванський квартал, будинок №1, власником якого є ОСОБА_8 , вирішив у будь-який спосіб заволодіти грошовими коштами. Зайшовши через відчинені двері до приміщення вказаного магазину, маючи прямий умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність в приміщенні магазину продавця, зайшовши за прилавок спробував відкрити шухляду касового апарату в якому знаходились грошові кошти, однак з причин, що не залежали від його волі, не встиг довести злочин до кінця, оскільки в цей момент до нього підійшла продавець магазину ОСОБА_6 , яка почала кричати на нього та виштовхувати його із-за прилавку. З метою втечі від продавця ОСОБА_6 , ОСОБА_4 штовхнув останню від чого вона впала та в подальшому наніс їй удар ногою в область обличчя, чим спричинив відносно ОСОБА_6 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої та вибіг з магазину.
Своїми умисними діями, які виразилися у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, викладеного в обвинувальному акті, пояснив, що скоїв злочин у зв`язку з тяжким матеріальним станом, просив не призначати йому покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі, запевнив суд, що вчиняти злочини більше не буде.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просила судовий розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, питання щодо міри покарання покладає на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинуваченого, та перевіркою матеріалів щодо процедури досудового розслідування і даних, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки обставини справи ніхто не оспорює.
Вислухавши показання обвинуваченого, в якому він визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, перевіривши надані матеріали досудового розслідування щодо процедури досудового розслідування, які не суперечать визнанню обвинуваченим своєї вини, врахувавши відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_4 , винними у вчиненні інкримінованому йому злочині та достатність підстав для призначення йому передбаченого законом покарання.
Відповідальність за вчинений злочин обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачена ч. 3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України - за ознаками незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, оскільки його дії відповідають кваліфікуючим ознакам цих злочинів.
Санкція ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання, також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому злочині та активно сприяв розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він вчинив тяжкий злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тобто є осудною особою, за місцем проживання характеризується формально позитивно, раніше не судимий, не працює. Відповідно до висновку досудової доповіді Славутицького міського сектору пробації, ОСОБА_4 , можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо можливості призначення ОСОБА_4 покарання, застосувавши до нього положення ч.1 статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 4 242 гривні 12 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Матеріальна шкода відсутня.
Міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обирались у виді домашнього арешту до 05.03.2020 року, клопотань про продовження не надходило, підстав для продовження чи обрання запобіжного заходу немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 4 242 гривні 12 копійок.
Речові докази: шапка - балаклава чорного кольору - яка передана на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Славутицького ВП - передати власнику ОСОБА_4 .
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1