ВИРОК №1кп/243/420/2020
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 243/553/20
13 лютого 2020р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
- 19.09.2016р. Костянтинівський міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України, до 4 років позбавлення волі;
- 03.03.2017р. Дружківським міським судом за ч.1 ст.186, ч.4 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 22.02.2019р. умовно-достроково, не відбутий строк складає 8 місяців 23 дня;
- 14.11.2019р. Слов`янським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України, до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.209 КК України,
08 липня 2019 року приблизно о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, проходячи по вул. Шевченко м. Слов`янська, Донецької області, побачив потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прямувала пішки по вул. Шевченко, при цьому у неї на шиї знаходився золотий ланцюжок з золотими хрестиком, які належать потерпілій. У цей же час на цьому ж місці у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , приблизно о 10 годині 55 хвилин, проходячи поблизу будівлі фізіотерапевтичного відділення міської клінічної лікарні, розташованої по вул. Шевченко, 38 м. Слов`янська Донецької області, наздогнавши потерпілу ОСОБА_6 , з переду підійшов до останньої та діючи відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, поза волею власника, не висловлюючи погрози життю та здоров`ю потерпілій ОСОБА_6 , шляхом ривку, через голову, зняв належні їй золоті вироби, таким чином відкрито викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: - ланцюжок та хрестик із золота 585 проби, загальною вагою 12,94 гр. загальною вартістю 7377грн. 70коп., при цьому, не реагуючи на слова потерпілої ОСОБА_6 припинити протиправні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Умисними протиправними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 7377 грн. 70 коп.
Після вчинення ОСОБА_5 протиправних дій відносно потерпілої ОСОБА_6 , а саме відкритого заволодіння майном останньої, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою легалізації майна, а саме: ланцюжок та хрестик із золота 585 проби, загальною вагою 12,94гр. загальною вартістю 7377грн. 70коп., 08.07.2019 року у другій половині дня ОСОБА_5 на таксі приїхав до м. Дружківка Донецької області та щоб розплатитися за послуги таксі попрохав водію вказаного таксі ОСОБА_7
вчинити цивільно-правовий правочин з ПТ «КЛИМЧУК І КОМПАНІЯ «ЛОМБАРД КАПІТАЛ», з викраденими золотими прикрасами, одержаними внаслідок вчинення суспільно - небезпечного діяння, що передувало легалізації.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, тобто вчинення цивільно-правового правочину з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння, що передувало легалізації.
10 січня 2020 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор з однієї сторони, а обвинувачений і його захисник з іншої сторони дійшли згоди: щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.209 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.209 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання приєднати до призначеного покарання частину не відбутого покарання, за попереднім вироком і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяця.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.209 КК України, щиро розкаювався у вчиненому, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор у судовому засіданні також не заперечував проти затвердження судом вказаної угоди.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно з вимогами ст.12 КК України є тяжким злочином.
Узгоджена угодою міра покарання встановлена в межах санкції статей КК України, з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу та Кримінальному кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав
для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч.7, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України та призначити покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчої установі закритого типу.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання призначеного за цім вироком шляхом часткового складання приєднати частину покарання не відбутого, за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 14.11.2019р. за ч.2 ст.186 КК України, в виді 4 роки 2 місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання в виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчої установі закритого типу.
Вирок суду направити до виконання в Бахмутську УВП №6 Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України за місцем знаходження ОСОБА_5 . Засудженого направити для відбуття покарання відраховуючи строк покарання з часу його затримання.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1