Справа № 953/3246/20
н/п 1-кс/953/1883/20
"28" лютого 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
- одна банкнота номіналом 100 грн., серії СА7258268 вилучена на місці події та які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .
22.02.2020 приблизно о 04:45 год. чоловік на ім`я ОСОБА_5 , знаходячись за адресою м. Харків, вул. Шевченко, 152, надав працівнику поліції грошові кошти в розмірі 100 грн. за вирішення питання, щодо не притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з рапортом поліцейського УПП 22.02.2020 о 04:50 год. в ході патрулювання на вул. Шевченко, 152, за порушення правил дорожнього руху було зупинено автомобіль Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , 1993 р.н. Під час розгляду справи про адміністративне порушення водій ОСОБА_4 з метою уникнення адміністративної відповідальності запропонував співробітнику грошову винагороду в розмірі 100 грн. На вказану пропозицію співробітник патрульної поліції відповів відмовою, та попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди відповідно до ст. 369 КК України. Проігнорувавши зазначене, ОСОБА_4 та разом з водійськими правами надав співробітнику поліції грошові кошти в розмірі 100 грн. Після чого було повідомлено службу «102» про вказаний факт.
В ході огляду місця події від 22.02.2020 за адресою м. Харків вул. Шевченко, 152, виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 100 грн., купюрою номіналом 100 грн.
Під час надання пояснень, ОСОБА_4 повідомив, що 22.02.2020 на вул. Шевченко, 152, його зупинили співробітники поліції під час керування транспортним засобом Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху. З приводу надання грошових коштів працівнику поліції, ОСОБА_6 зазначив, що випадково дістав 100 грн. зі свого гаманця, коли передавав своє водійське посвідчення.
Як зазначено прокурором, вилучені грошові кошти є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, а також є речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу, проведення відповідних експертиз, сторона обвинувачення просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, вилучене в ході огляду місця події, належне гр. ОСОБА_7 .
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Агчелі Амір, власник майна, у судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання прокурора про арешт вилученого під час огляду місця події майна, про що слідчим ОСОБА_8 , що входить до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, суду надано рапорт. Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилучених 22.02.2020 р. під час огляду місця події за адресою м. Харків, вул. Шевченко, 152, грошових коштах, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,які є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, містять відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та які можуть бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучену під час огляду місця події 22.02.2020 за адресою АДРЕСА_2 , одну банкноту номіналом 100 грн., серії СА7258268, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Київського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1