ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/8699/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1493/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА
Іменем України
05 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2019 стосовно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, призначеного за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2018р., на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015р.).
Приймаючи вказане рішення районний суд послався на те, що за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2018р. ОСОБА_7 засуджений за злочин, який було вчинено 22.08.2018 року, тобто злочин було вчинено після 21.06.2017 року, у зв`язку з чим не має правових підстав для зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
В апеляційній скарзі засуджений просить вищевказану ухвалу змінити та зарахувати строк попереднього ув`язнення за правилами ч 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) з моменту його затримання до набрання вироком законної сили.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив суд зарахувати увесь строк попереднього ув`язнення, з`ясувавши позицію прокурора, який вважав, що апеляція задоволенню не підлягає, а рішення районного суду є законним та справедливим, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Як свідчать матеріали кримінального провадження та випливає з ухвали суду (т.1 а.с.10, 20-21) ОСОБА_7 засуджений вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2018 року за ч.1 ст.187 КК України до трьох років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання з 22.08.2018р. Злочин, ОСОБА_7 вчинив 22.08.2018 року.
Колегія суддів зазначає, що 24.12.2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)».
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року, згідно якого норму ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р. по справі №663/537/17 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).
Згідно пунктів 105-107 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р., якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Судом першої інстанції, як і судом апеляційної інстанції, встановлено, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.87 КК України до 3 років позбавлення волі, а ухвала Харківського апеляційного суду від 05.12.2019 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
За вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2018р. ОСОБА_7 засуджений за злочин, який було вчинено 22.08.2018 року, тобто злочин було вчинено після 21 червня 2017 року, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що не має правових підстав для зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
Враховуючи викладене, районний суд обґрунтовано визнав клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) незаконним та таким, що не підлягає задоволенню.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, за переконанням колегії суддів, повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому немає підстав для зміни чи скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2019 стосовно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді