ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участі сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001234 від 06.06.2019р. за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 лютого 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернівці, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, яка має на утриманні неповнолітнього сина, судима:
-10.08.1998 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 140, 46-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-18.07.2000 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 140, 46-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 02.12.2003 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
ЄУНСС:727/6963/19
НП:11-кп/822/207/20 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч. 2 ст.185 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
КК України

- 30.05.2005 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 23.02.2009 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт;

-19.11.2009 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- 28.08.2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; звільнена 01.11.2013 року по відбуттю строку покарання;
- 16.07.2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; звільнена від відбуття призначеного покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» в 2014 році;
- 11.09.2015 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці; - 03.04.2019 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст.185, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 лютого 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Чернівці, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вирком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2019 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислено з 11.02.2020 року, при цьому зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.06.2019 року до 11.02.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.
Вирішено питання про долю речових доказів.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду у розмірі 9922 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 50 коп.
На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , в якій він просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.02.2020 року, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою судового слідства, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та закрити дане кримінальне провадження у зв`язку з тим, що невстановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що на відеозаписі з камер внутрішнього спостереження не видно, що саме ОСОБА_7 таємно викрала мобільний телефон. При цьому, потерпіла ОСОБА_9 не бачила, хто саме з її сумки викрав мобільний телефон, а свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можуть лише підтвердити те, що обвинувачена була у приміщенні магазину, однак не можуть підтвердити, що саме вона викрала телефон у потерпілої.
Також зазначає, що протокол допиту в якості підозрюваної ОСОБА_7 від 21.06.2019 року являється недопустимим доказом, оскільки на допит у Шевченківський відділ ВП вона була доставлена із лікувальної установи та була допитана без присутності її адвоката.
Мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», який належав потерпілій ОСОБА_9 не знайдений та до матеріалів справи не долучений як речовий доказ.
Вказує і на те, що судове провадження 10 та 11 лютого 2020 року було здійснено за відсутності потерпілої належним чином не повідомлену про дату, час і місце судового засідання.
Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.
Згідно вироку суду першої інстанції, 05.06.2019 року близько 13 год. 02 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Дари природи», що розташований за адресою по вул. Ентузіастів, 2ж в м.Чернівці, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_9 та сторонніх осіб, діючи умисно, протиправно, повторно, таємно викрала з сумки потерпілої мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі J7», золотого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 9096 грн. 50 коп., який знаходився в чохлі-книжці золотого кольору, вартістю 500 грн., на екрані якого знаходилось захисне скло, вартістю 200 грн., в якому знаходились сім-картка мобільного оператора «Водафон» номер НОМЕР_3 , вартістю 25 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 76 грн., та сім-картка мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_4 , вартістю 25 грн., на рахунку якої грошових коштів не було.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця вчинення злочину пішла, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 9922 грн. 50 коп.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, захисника адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній зазначених, міркування прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила залишити вирок районного суду, як законний та обґрунтований, без змін, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини, покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинувачену ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки, при цьому твердження захисника про недоведеність її вини у вчиненні даного кримінального правопорушення були предметом перевірки суду першої інстанції та визнані такими, що не відповідають дійсності.
Суд навів належне мотивування своїх висновків щодо доведеності вини обвинуваченої у вчиненні злочину, за який її засуджено, з яким погоджується колегія суддів.
Так, потерпіла ОСОБА_9 , будучи попереджена за дачу завідомо неправдивих показань у суді першої інстанції пояснила, що 05.06.2019 року приблизно в обід вона зайшла овочевий магазин «Дари природи», що по вул. Ентузіастів в м. Чернівці. В магазині поклала телефон в кишеню шкіряної чорної сумки, яку не закрила. Взявши в магазині овочі та фрукти, приблизно через дві хвилини вона підійшла до каси, щоб розрахуватися за товар та виявила, що в сумці немає телефону. Через декілька днів після цієї події до неї телефонували особи, які представлялися родичами обвинуваченої та просили її забрати заяву про вчинення злочину з поліції, обіцяли відшкодувати заподіяну шкоду (гроші за телефон). Проте, шкоду їй так і не відшкодували.
Пояснення потерпілої повністю узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_10 , будучи попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, в суді першої інстанції показала, що в червні 2019 року у магазині «Дари природи» сталася крадіжка телефону у жінки, яка купувала овочі та підійшла в цей час до каси. Про крадіжку її повідомила продавець ОСОБА_11 . Про події, які відбулися в той день в магазині, їй відомо з відеозапису з камер внутрішнього спостереження магазину. На відеозаписі вона бачила жінку, яка набирала картоплю та іншу жінку, яка підійшла до неї позаду, нагнулася та вийшла. Після чого жінка, яка набрала картоплю, одразу виявила крадіжку телефону.
Свідок ОСОБА_11 , будучи попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, в суді першої інстанції показала показала суду, що працює продавцем магазину «Дари природи», що розташований за адресою по АДРЕСА_3 . 05.06.2019 року вона була на робочому місці, в магазині за вказаною адресою. До каси підійшла жінка та почала розраховуватися за товар та в цей час виявила, що у неї викрали телефон. Потерпіла повідомила їй, що в неї викрали телефон, коли вона була в магазині, оскільки вона розмовляла по телефону коли зайшла в магазин.
У колегії суддів немає підстав недовіряти показанням потерпілої та свідків, оскільки усі вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, крім того, їх свідчення повністю узгоджуються з письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 червня 2019 року,з якого вбачається як свідок ОСОБА_10 у присутності понятих впізнала особу, яку зображено на фото під № 1, яка зафіксована на відеозаписі з магазину «Дари природи», що знаходиться по вул. Ентузіастів, 2 ж, м. Чернівці, за зовнішніми анатомічними ознаками обличчя: темне волосся, повне обличчя, тонкі брови, маленький ніс, тонкі губи (а.с.107-108, т.1);
-протоколом добровільної видачі та огляду відеозапису від 11 червня 2019 року, на якому зафіксовано подію, що мала місце 05.06.2019 року в період часу з 12 год. 57 хв. до 13.00 год. в приміщенні магазину «Дари природи», що знаходиться по вул. Ентузіастів, 2 ж, м. Чернівці (а.с.109, т.1);
- протоколом огляду відеозапису з камери внутрішнього спостереження, розташованої в приміщенні магазину «Дари природи», що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул.Ентузіастів, 2-ж, від 13 червня 2019 року (а.с.110-111, т.1);
-відеозаписом з камери внутрішнього спостереження, розташованої в приміщенні магазину «Дари природи», що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул.Ентузіастів, 2-ж (а.с.112, т.1), на якому міститься запис, який здійснювався 05.06.2019 року з 12 год. 57 хв. 12 сек. до 13 год. 00 хв. 31 сек. Та на якому зафіксовано як потерпіла стоїть в магазині і розмовляє по телефону з період часу з 12 год. 57 хв. 12 сек. до 12 год. 57 хв. 37 сек., а о 12 год. 57 хв. 39 сек. кладе телефон у сумку, яку перекладає в ліву руку, а правою рукою починає вибирати овочі з прилавку. При цьому обвинувачена, яка одягнута в темну кепку та синю футболку, о 12 год. 57 хв. 51 сек. підходить до потерпілої та стає за її спиною, о 12 год. 57 хв. 55 сек. ОСОБА_7 нахиляється за спиною ОСОБА_9 та щось дістає правою рукою та перекладає в ліву руку, на кисті якої звисає куртка темного кольору, а о 12 год. 57 хв. 58 сек., прискорюючи ходу, починає виходити з магазину, а потерпіла водночас проходить до каси магазину з вибраним нею товаром.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 в суді першої інстанції не заперечила того факту, що на переглянутому відеозаписі зображена вона у синій футболці, при цьому встановлено , що о 12 год. 57 хв. 55 сек. ОСОБА_7 нахиляється за спиною ОСОБА_9 та щось дістає правою рукою та перекладає в ліву руку, після чого з місця вчинення злочину зникає, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.
На думку суду апеляційної інстанції, районний суд вірно віднісся критично до показів обвинуваченої ОСОБА_7 , яка заперечувала свою вину у вчиненні крадіжки мобільного телефону та вважає, що така позиція обвинуваченої є обраною лінією захисту для уникнення кримінальної відповідальності.
Твердження сторони захисту щодо недопустимості зібраних по справі доказів, апеляційний суд до уваги не приймає та вважає досліджені судом першої інстанції докази належними та допустимими, які в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять існування обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено даних стосовно того, що під час збирання (формування) письмових доказів, які покладенні в основу ухваленого вироку, було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які б давали апеляційному суду підстави для визнання їх недопустимими, як про це просить захисник обвинуваченої у своїй апеляційній скарзі.
Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що не встановлено місцезнаходження викраденого телефона та не було оглянуто сумку потерпілої ОСОБА_9 з метою виявлення на сумці відбитків пальців рук особи, причетної до викрадення телефону, не спростовують вину обвинуваченої та є неспроможними, оскільки ніяким чином не вплинули на прийняте судом рішення.
Апеляційний суд позбавлений дати оцінку протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_7 від 21.06.2019р., як про це просить захисник ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, оскільки такий процесуальний документ не був предметом дослідження у суді першої інстанції та не був покладений в основу обвинувального вироку. Клопотань про дослідження такого доказу стороною захисту заявлено не було.
Що стосується доводів апелянта щодо неповідомлення потерпілої ОСОБА_9 про розгляд справи 10 та 11 лютого 2020 року, то і їх суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, з огляду на те, що сама потерпіла проти цього жодних заперечень не висувала, апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не подавала, а відтак погодилась із таким.
Більш того, на аркуші провадження №203 у томі 1, міститься клопотання потерпілої ОСОБА_9 , в якому вона зазначає, що не може бути присутня на розгляді даного кримінального провадження та просить провести розгляд справи за її відсутності.
З приводу призначеного ОСОБА_7 покарання, то на думку колегії суддів, воно призначено обвинуваченій відповідно до вимог закону, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для її виправлення й попередження вчинення нових злочинів, і відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок районного суду є законним і обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , - без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а ОСОБА_7 , в той самий строк, з моменту вручення їй копії даної ухвали.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2