Справа № 991/4471/20
Провадження1-кс/991/4611/20
У Х В А Л А

10 червня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000143 від 20.02.2019,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , в якому адвокат прохає скасувати арешт мобільного телефону Huawei Model: MAR-LXIA чорного кольору та ноутбуку ASUS Model VX31E срібляво стилевого кольору з зарядним пристроєм до нього, накладений ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого Антикорупційного суду від 29.01.2020 у справі № 991/1438/19.

В обґрунтування необхідності скасування арешту адвокат зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки вилучення мобільного телефону та ноутбуку мало місце під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду клопотання детектива у якому були зазначені недостовірні дані щодо вчинення кримінального правопорушення. Також, у своєму клопотанні адвокат зазначає, що стороною обвинувачення не було виконано ухвалу слідчого судді про повернення власнику вилученого майна, що на її переконання також є підставою для скасування арешту. Посилаючись на необґрунтованість тверджень детективів щодо події злочину та відсутність підозри у вчиненні кримінального правопорушення, прохає скасувати арешт з вищезазначених речей.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, пояснення надала аналогічні тексту клопотання та просила його задовольнити з наведених підстав.

Детектив ОСОБА_4 у судовому засіданні надав письмові заперечення проти задоволення клопотання та додатково пояснив, що мобільний телефон та ноутбук визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою збереження яких і було накладено арешт. Також додав, що по вилученим речам призначена судова комп`ютерно-технічна експертиза, яка дотепер незавершена. У зв`язку з чим, скасування заходу забезпечення кримінального провадження може негативно вплинути на повноту досудового розслідування. На підставі чого просив відмовити у задоволенні клопотання адвоката.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В силу вимог ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, правовою підставою для накладення арешту на майно було забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Потреби досудового розслідування виправдовують арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному 20.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143, за фактом розтрати службовими особами ПАТ АБ «Укргазбанк» коштів шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

08.11.2019 детективами Національного бюро, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.11.2019, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка з 2015 року обіймала посаду заступника директора департаменту по роботі з корпоративними VIP-клієнтами ПАТ АБ «Укргазбанк» за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами вказаного обшуку детективами вилучено, окрім іншого, майно ОСОБА_5 - мобільний телефон Huawei Model: MAR-LXIA чорного кольору та ноутбуку ASUS Model VX31E срібляво сталевого кольору з зарядним пристроєм.

Постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 11.11.2019 вилучений мобільний телефон та ноутбук визнані речовими доказами.

Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.01.2020 на вищевказані речі накладено арешт, як на речові докази у кримінальному провадженні № 0000143.

У судовому засіданні детектив повідомив, що на теперішній час у даному кримінальному провадженні призначена судова комп`ютерно-технічна експертиза, яка дотепер незавершена, де предметом дослідження є вилучене майно, в тому числі і те, яке прохає повернути адвокат. А тому, на думку слідчого судді, зазначена обставина унеможливлює скасування арешту майна на цій стадії, оскільки такий захід може негативно вплинути на повноту досудового розслідування, зокрема в частині збирання доказів.

У зв`язку з вищевикладеним, оскільки вилучений мобільний телефон та ноутбук визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та на них може міститься інформація, що стосується предмету доказування, враховуючи те, що зазначені об`єкти перебувають на експертизі, досудове розслідування триває, через що є обґрунтовані підстави вважати, що може виникнути необхідність проведення додаткових оглядів, призначення та проведення низки судових експертиз (в тому числі повторних та комплексних), на переконання суду, скасування арешту може призвести до втрати, знищення, спотворення інформації, що міститься на даних носіях інформації, яка може бути використана як доказ вчинення злочину та бути предметом дослідження під час судового розгляду справи по суті, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката про скасування арешту майна, є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Посилання захисника на необґрунтованість тверджень детективів щодо події злочину та відсутність підозри у вчиненні кримінального правопорушення, як на підставу для скасування арешту, не може беззастережно свідчити про реальність таких аргументів та сприймаються слідчим суддею лише як тактика захисту та незгода із самим фактом здійснення досудового розслідування. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування триває, а тому у залежності від обсягу зібраних доказів, фактичних обставин справи, детективи не позбавлені правових підстав уточнювати виклад фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, змінювати його квалфікацію тощо.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.01.2020 у справі № 991/1438/19, у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1