Справа №766/2211/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:
Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , вказавши, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Подання колонії не погоджене з міською спостережною комісією.

Представник ПВК №90 в судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник просили звільнити ОСОБА_6 умовно - достроково від відбування покарання.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання немає. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений порушував режим відбування покарання, є особою раніше судимою, до якого раніше застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, проаналізувавши наведені у подані доводи, дійшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 у ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 07.11.2014 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_6 станом на 24.12.2019 року фактично відбув 3/4 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

З характеристики засудженого видно, що адміністрацією колонії він фактично характеризується позитивно. Так, у характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_6 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До робіт із благоустрою установи та дільниці соціальної реабілітації ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», підтримує соціальні зв`язки.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_6 сім разів застосовувалися заходи заохочення, чотири рази застосовувались стягнення, в тому числі таке суворе як поміщення у ДІЗО, три з яких за аналогічне порушення зберігання продуктів бродіння, які на даний час погашені та зняті і не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого, як схильного до порушення умов відбування покарання.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_6 заохочення і відсутність на даний час діючих стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Дані довідки про нарахування заробітної плати свідчать про те, що залучення ОСОБА_6 до оплачуваної праці мало періодичний характер, з вересня 2018 року по лютий 2019 року, з квітня 2019 року по жовтень 2019 року.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_6 є особою раніше судимою, за тяжкий злочин проти власності, при цьому до нього двічі застосовувались заохочувальні норми у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Він знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин - вбивство, покарання за яке відбуває на даний час.

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

Надані стороною захисту документи від ГО ЦДСПР «Перемога» та ПП «Евротопп», за змістом яких представники цих підприємств зобов`язуються забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 у разі звільнення його від відбування покарання, а також його працевлаштування, не є достатніми для спростування висновків суду.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні внесеного відносно нього подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1