Справа № 755/1069/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2020 року за № 0000155 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бишкек, республіки Киргизія, громадянина України, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого не офіційно виконробом у ТОВ Фундамент», з вищою освітою, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 28.01.2020 року між ОСОБА_3 та представником потерпілого ПП « ОСОБА_7 » - ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, яку надано до суду під час проведення підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, тож просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.
Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та закону приходить до наступного.
Статтею 468 КПК України визначено, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним наступне.
Так, ОСОБА_3 08.01.2020 року приблизно о 23 год. 00 хв. перебував в приміщенні магазину «Дрінк Маркет», розташованого по вул. Ентузіастів, 7 в м. Києві, де в нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 , керуючись корисливим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, взяв з полиці ром марки «Маунт Гай Екліпс», ємкістю 0,7 л., закупівельною вартістю 335 грн. 16 коп. та направився до виходу з магазину.

В подальшому ОСОБА_3 , відкрито утримуючи вказану пляшку рому в руці, безперешкодно вийшов з приміщення магазину «Дрінк Маркет» та направився в невідомому напрямку, проте довести свої злочинні дії до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії носили відкритий характер та одразу були помічені продавцем магазину, який в той же час направився за ОСОБА_3 та зупинив його за межами приміщення магазину неподалік від входу.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15, 1 ст. 186 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 грн.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення укладену 28.01.2020 року між ОСОБА_3 та представником потерпілого ПП « ОСОБА_7 » - ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000155 від 09.01.2020 року.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речовий доказ у кримінальному проваджені пляшку напою «Ром Маунт Гай Екліпс» ємністю 0,7 л., яка передана на зберігання представнику ПП « ОСОБА_7 » - залишити у володінні власника.

Речовий доказ у кримінальному проваджені диск з записом відео з камер зовнішнього спостереження магазину «Дрінк Маркет» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: