печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах директора ПП «Ярослав» ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0001022,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах директора ПП «Ярослав» ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою на постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0001022.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2019 року за клопотанням сторони обвинувачення було надано дозвіл на проведення обшуку в нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 2, що на праві власності зареєстровано за Державою Україна в особі Національної академії наук України (), ПП «Ярослав» (), в ході проведення якого вилучено належне ПП «Ярослав» майно, а саме грошові кошти 1 593 600,00 грн., що має статус тимчасово вилученого майна і яке повинно бути повернуто особі у якої вилучено.

У поданій скарзі особа, яка її подала просить скасувати оскаржувану постанову у зв`язку із невмотивованістю та зобов`язати слідчого повернути майно.

Особа, яка подала скаргу у судове засідання не з`явилась, поважність причин неявки слідчому судді не відомі, слідчий суддя, з урахуванням порядку розгляду даної категорії скарги, визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

Другим слідчим відділом Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001022 від 11.07.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Зі змісту протоколу, складеного за результатами проведеного обшуку вбачається, що 15.10.2019 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2019 року проведено обшук в нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 2, що на праві власності зареєстровано за Державою Україна в особі Національної академії наук України (), ПП «Ярослав» (), в ході проведення якого вилучено належне ПП «Ярослав» майно, а саме грошові кошти 1 593 600,00 грн.

ОСОБА_3 в інтересах ПП «Ярослав» звернувся до слідчого із клопотаннями від 29.10.2019 № 22663-19 про повернення вилучених грошових коштів.

Постановою слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11.11.2019, відмовлено в задоволенні клопотання від 29.10.2019 № 22663-19.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду по справі «Мороко проти Російської Федерації» від 12.06.2008, Судом зазначається: «Попередні положення не зменшують права держави забезпечувати виконання таких законів, які їй видаються необхідними для здійснення контролю за використанням власності відповідно до загальних інтересів чи для забезпечення сплати податків чи інших зборів та штрафів».

Разом з цим, стороною обвинувачення не доведено, що вилучені грошові кошти, зберегли на собі сліди вчинення злочину, або містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вказане вище майно не охоплюється ухвалою слідчого судді від 07.10.2019 про надання дозволу на проведення обшуку та не містить родових ознак грошових коштів визначених у ній.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна вилученого під час обшуку у нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 2, в тому числі грошові кошти в загальній сумі 1 593 600,00 грн., а відтак дане майно має статус тимчасово вилученого майна та повинно бути повернуте особі, у якої воно вилучене.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів скарги майно повернуте особі, у якої воно було вилучене не було, та слідчий суддя вбачає необґрунтованим утримання даного майна.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -.

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах директора ПП «Ярослав» ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0001022 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0001022.

Зобов`язати компетентну особу Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001022, повернути директору ПП «Ярослав» ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 1 593 600,00 грн., що вилучені під час обшуку в нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 2

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1