Номер провадження: 11/813/9/20
Номер справи місцевого суду: 1527/1-603/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

засуджених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора ОСОБА_5 про відвід складу суду від розгляду кримінальної справи за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_13 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,-
встановила:

оскаржуваним вироком суду:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець п. Рясний Адамовського району Оренбурзької області, росіянин, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, зареєстрований та фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
визнаний невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190 КК України та на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України 1960 року, виправданий за відсутністю в його діянні складу зазначеного злочину.
Визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених п.1,4,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та на підставі ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_14 у виді тримання під вартою залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 обчислюється з 04.01.2011 року, за винятком періоду з 22 січня 2011 року по 02 лютого 2011 року.
Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_15 заподіяну майнову шкоду на суму 212640 (двісті дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 49 коп.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, , судові витрати в сумі 5787 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 28 коп.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Зозуляни Рибницького району Республіки Молдови, без громадянства, росіянин, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України судимостей не має,-
визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених п.1,4,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та на підставі ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_10 призначене остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислюється з 04 січня 2011 року.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, , судові витрати в сумі 5000 (тисяч) грн.
Вироком суду вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_5 заявив відвід всьому складу суду, який розглядає дану кримінальну справу в апеляційному порядку, зазначивши, що на його думку цей склад суду не вправі розглядати справу, оскільки допустив ОСОБА_8 в якості захисника засудженого ОСОБА_10 , яка не має юридичної освіти, і таке рішення суду прокурор вважає незаконним, у зв`язку з чим у сторони обвинувачення виникли сумніви щодо об`єктивності складу суду, який розглядає справу.
Заслухавши прокурора, який підтримав заявлений відвід всьому складу суду, який розглядає дану кримінальну справу; засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які заперечували проти заяви прокурора; обговоривши доводи заяви прокурора про відвід захиснику, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Частиною першою статті 56 КПК України (1960 року) передбачено право, у тому числі прокурора, заявити відвід всьому складу суду за наявності обставин, передбачених статтями 54, 55 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до п.4 ч.1 ст.54 КПК України (1960 року) однією з обставин, за яких може бути заявлено відвід складу суду, який розглядає кримінальну справу, є наявність інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді, на яку посилається прокурор в заявленому ним відводі.

Колегія суддів зазначає, що особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості або необ`єктивності судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Визначаючись щодо наявності підстав для відводу складу суду у даній кримінальній справі, колегія суддів враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Окрім того, згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що прокурором заявлений відвід всьому складу суду лише з підстав незгоди сторони обвинувачення з прийнятими апеляційним судом процесуальними рішеннями в рамках апеляційного перегляду даної кримінальної справи, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених п.4 ч.1 ст.55 КПК України (1960 року) для задоволення відводу, колегія суддів приходить висновку, що доводи прокурора, викладені у заяві про відвід є необґрунтованими та безпідставними, та не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність складу суду в прийнятті рішення у даному апеляційному провадженні, а тому заява прокурора про відвід складу суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 377, 379 КПК України (1960 року), колегія суддів,

ухвалила:

Відмовити в задоволенні заяви прокурора ОСОБА_5 про відвід складу суду від розгляду кримінальної справи за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_13 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4