Провадження № 1-в/641/127/2020 Справа № 641/1666/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

інспектора - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання надійшло подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання посилається на те, що 12.12.2016 року до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшли та були прийняті до виконання матеріали стосовно ОСОБА_5 .

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 24.06.2016 на підставі ст. 53 КК України покарання у виді штрафу в сумі 17 000 грн., призначене за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 10.12.2014 за ч.4 ст.538, ч.1 ст.222 КК України замінено покаранням у вигляді 1 000 (одна тисяча) годин громадських робіт.

13.12.2016 року засуджена ОСОБА_5 була поставлена на облік та ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт на 1000 (одна тисяча) годин, про що надала підписку від 13.12.2016.

З 02.02.2017 по 10.04.2017 ОСОБА_5 ухилялась від відбування покарання у вигляді громадських робіт, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_5 10.04.2017 було направлене подання про притягнення до кримінальної відповідальності до Харківської місцевої прокуратури № 5. Станом на 10.04.2017 ОСОБА_5 було відпрацьовано 80 годин громадських робіт.

21.04.2017 слідчим відділом Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_5 було відкрите кримінальне провадження за ЄРДР № 0000990 за ч.2 ст.389 КК України.

29.04.2017 постановою про закриття кримінального правопорушення слідчим СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 було закрите у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. Також у постанові про закриття кримінального правопорушення вказано, що зі змісту диспозиції ч. 2 ст. 389 КК України випливає, що суб`єкт ухилення від відбування громадських робіт є спеціальний; ним визнається особа, яку вироком суду було засуджено саме до цього покарання.

09.06.2017 рокудо Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з`явилась ОСОБА_5 та повідомила, що вона не відбувала покарання у виді громадських робіт у зв`язку із сімейними обставинами, а саме за станом здоров`я, підтверджуючих документів не надала. Також повідомила, що 12.06.2017 готова приступити до відбування покарання у виді громадських робіт.

У період з червня по липень місяць 2017 відбула 48 годин громадських робіт та з 24.07.2017 по теперішній час припинила відбувати покарання у виді громадських робіт.

13.11.2017 року до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшла ухвала Апеляційного суду Харківської області від 03.10.2017 щодо поновлення строків на апеляційну скаргу ОСОБА_5

31.07.2018 року на адресу до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшла ухвала Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 про зменшення розміру призначеного ОСОБА_5 покарання до 240 годин громадських робіт.

21.02.2020 до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області прибула гр-ка ОСОБА_5 та повідомила, що вона знає, що їй необхідно відбувати покарання у виді громадських робіт у вигляді 240 годин та що на теперішній час вона відбула 128 годин громадських робіт, але вона не може приступити до виконання покарання у виді громадських робіт за станом здоров`я та сімейними обставинами, оскільки вона себе погано почуває та у неї на утриманні перебуває матір, яка дуже часто хворіє та потребує сторонньої допомоги. Також остання повідомила, що не ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт та коли в неї з`явиться змога вона обов`язково приступить до їх відбування.

Станом на 27.02.2020 відбула 128 годин громадських робіт. З 24.07.2017 по 27.02.2020 гр-ка ОСОБА_5 до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступила.

Згідно довідки УІАП ГУ НП в Харківській області від 26.02.2020 засуджена ОСОБА_5 після винесення вироку до кримінальної відповідальності не притягувалася. Згідно довідки АРМОР в Харківській області від 08.01.2020 засуджена ОСОБА_5 після винесення вироку до адміністративної відповідальності не притягувалася.

В судовому засіданні інспектор ОСОБА_4 подання підтримала в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечує, вказує на те, що закінчились строки давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримала, просить його задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали особової справи засудженого, зазначає наступне.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 10.12.2014 року ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000грн. Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.06.2016 на підставі ст. 53 КК України покарання у виді штрафу в сумі 17 000 грн., призначене за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 10.12.2014 за ч.4 ст.538, ч.І ст.222 КК України замінено покаранням у вигляді 1 000 (одна тисяча) годин громадських робіт. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 зменшено розмір призначеного ОСОБА_5 покарання до 240 годин громадських робіт.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Зазначена правова позиція висловлена Верховний Судом України у відповідній постанові від 24.12.2015 року по справі № 5-324кс15.

Відповідно до приписів ст.152КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Отже, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком з урахуванням ухвал Ленінського районного суду м. Харкова від 24.06.2016 року з урахуванням змін на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 року, а відтак підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України від відбування покарання, призначеного їй вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 10.12.2014 року виді штрафу, заміненого ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.06.2016 року з урахуванням змін на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 року, на покарання у вигляді громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 18.05.2020 року о 13-00.

СуддяОСОБА_1