ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4199/19 Номер провадження 11-сс/814/897/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за клопотанням по кримінальному провадженню № №00001841 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.12.2019,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою клопотання слідчого СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 задоволено та продовжено

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчука Полтавської області, громадянину України, з середньою освітою, який не працює, одруженому, не маючому зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

строк тримання під вартою до 08 січня 2020 року.

Згідно матеріалів, у провадженні СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 05.10.2019 року за №0001841 , за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 05.10.2019 року близько 19 год. 05 год. поблизу під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через боргові зобов`язання брата потерпілого ( ОСОБА_13 ), виникла сварка, у ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 дістав з кишені куртки ніж, та тримаючи останній у правій руці умисно, з метою позбавлення життя іншої людини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, з достатньо великою силою наніс не менше 2 ударів в область серця потерпілого, який був повернутий обличчям до нападника.

Від отриманих ушкоджень ОСОБА_11 впав спиною на асфальтове покриття. В цей час ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, підійшов до потерпілого, та усвідомлюючи, що останній перебуває у безпорадному стані, наніс ще не менше 2 ударів ножем в область тулубу потерпілого.

Вказаними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_11 тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини в область серця, що спричинило гостру масивну внутрішню та зовнішню крововтрату, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, та від яких потерпілий помер в автомобілі швидкої медичної допомоги.

За вказаним фактом 09.10.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що після нанесення ножових поранень ОСОБА_11 до останнього, який лежав спиною на асфальтовому покритті неподалік під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , підійшла його дружина ОСОБА_12 та схилилася над потерпілим. В цей час у ОСОБА_7 , який щойно вчинив умисне вбивство ОСОБА_11 , виник умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_12 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , тримаючи ніж у правій руці, умисно, з метою позбавлення життя іншої людини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_12 та бажаючи їх настання, наніс не менше трьох ударів ножем в життєво - важливі органи ОСОБА_12 , а саме два проникаючі колото-різані поранення грудної клітки справа та непроникаюче колото-різане поранення правої поперекової ділянки. Вказаними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки справа, правобічного травматичного гемопневмотораксу, непроникаючої колото-різаної рани правої поперекової ділянки, травматичного шоку 1-2 ступеня.

Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , вважаючи, що виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, а саме спричинення смерті потерпілій ОСОБА_12 , залишив місце вчинення злочину. Однак смерть потерпілої ОСОБА_12 не наступила з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки потерпілій своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

09.10.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне, протиправне, позбавлення життя іншої людини ( ОСОБА_12 ), вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство ( ОСОБА_11 ) (а.п. 50-51)

7.11.2019 ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволено частково та підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.12.2019.

2.12.2019 постановою керівника Кременчуцької місцевої прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 09.01.2020, оскільки у провадженні необхідно: отримати висновок судово-психіатричної експертизи, яка перебуває на виконанні у Полтавській обласній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева; отримати висновки судово-медичних експертиз, які перебувають на виконанні у Кременчуцькому міжрайонному відділенні бюро СМЕ; отримати висновки медико-криміналістичних експертиз, які перебувають на виконанні у Полтавському обласному бюро СМЕ; отримати висновки цитологічних експертиз, які перебувають на виконанні у Полтавському обласному бюро СМЕ; відібрати біологічні зразки крові, слини та букального епітелію підозрюваного, після отримання яких призначити у кримінальному провадженні судово-імунологічні, судово-цитологічні та біологічні експертизи на предмет виявлення на речах, вилучених під час огляду місця події 05.10.2019 та під час обшуку автомобіля ВАЗ-2107, - біологічних слідів підозрюваного; провести слідчий експеримент за участі потерпілої, призначити за її результатами додаткову судово-медичну експертизу; ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України; прийняти у кримінальному провадженні одне із рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України; виконати у провадженні інші слідчі (процесуальні) дії, негласні слідчі (розшукові) дії.

2.12.2019 слідчий СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_14 .

2.12.2019 ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволено та підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.01.2020.

З вказаних підстав, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 38 днів, тобто до 08.01.2020.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_7 інший запобіжний захід не пов`язаний з реальним позбавленням волі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд не врахував того, що в матеріалах справи відсутні докази того, що підозрюваний ухилявся від правоохоронних органів, пояснення свідків, відповідно до яких підозрюваний в інкримінований період часу був в іншому місці. Також вказав, що жоден з ризиків передбачених ст.177 КПК України не доведений.
На думку апелянта, слідчим не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, думку прокурора, який, посилаючись на законність оскаржуваного рішення слідчого судді просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, пояснення слідчого, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання під вартою.

Частина 5 цієї ж статті передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З матеріалів судового провадження убачається, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя вищевказані вимоги закону виконав в повній мірі, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Детально перевіривши дані, які підтверджують обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, слідчий суддя визнав їх достатніми на даному етапі досудового розслідування, а висунуту підозру - обґрунтованою і колегія суддів вважає такі висновки правильними та належним чином мотивованими.

З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження вірно встановив, що існують достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, з чим погоджується і колегія суддів.

Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя зазначив, на теперішній час не змінилися характеристики підозрюваного, які необхідно врахувати відповідно до ст.178 КПК України, а відповідно і не зменшилися вказані ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують його тримання під вартою.

Навпаки, на думку слідчого судді, виникли нові підстави вважати обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, з вказаним колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Так, матеріалами провадження встановлено, що в ході досудового розслідування 28.11.2019 року свідок ОСОБА_15 був допитаний, а також з ним було проведено слідчий експеримент. Під час проведення слідчих дій ОСОБА_15 показав, що 05.10.2019 року зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_7 , возив його на автомобілі ВАЗ до будинку по вул. О. Білаша, де той спілкувався з чоловіком та жінкою. Між ними виник конфлікт та штовханина. Після чого ОСОБА_7 повернувся до машини, і ОСОБА_15 за його вказівкою покинув місце події, поїхавши в гараж до кооперативу «Крюківський». Потім вони розійшлися. ОСОБА_15 залишив автомобіль ВАЗ біля аптеки в районі Раковка в м. Кременчук, звідки його забрали працівники поліції. (а.с. 33-38).

Але після проведення слідчої дії ОСОБА_15 змінив свої показання, стверджував, що оговорив себе та ОСОБА_7 внаслідок застосування до нього фізичного насильства працівниками поліції, які душили його та били по голові.

Слідчий суддя, зазначив, що в судовому засіданні не бачив на свідку видимих тілесних ушкоджень в області шиї та голови. ОСОБА_15 повідомив, що не звертався до судово-медичного експерта з клопотанням про проведення щодо нього експертизи, з метою виявлення тілесних ушкоджень, які він міг отримати під час допиту та проведення слідчого експерименту з його участю. ОСОБА_15 повідомив, що звертався лише до лікаря, який провів його огляд, госпіталізація не проводилась, лікування не призначалось. Також ОСОБА_15 не міг зазначити хто саме з працівників поліції застосував до нього фізичне насильство, визнав, що це був не слідчий ОСОБА_9 , а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними та не заслуговують на увагу колегії суддів.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, про те, що заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшилися, а навпаки з`явилися нові підтвердження цих ризиків, які виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою.

Колегіє суддів встановлено, що на даний час досудове розслідування не закінчено, стороні обвинувачення для проведення повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих дій, негласних слідчих (розшукових) дій с підозрюваним, потерпілою, свідками, перелічені в постанові керівника Кременчуцької місцевої прокуратури від 02.12.2019 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, необхідно відкрити матеріали кримінального провадження, прийняти одне із рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, що неможливо виконати до закінчення дії попередньої ухвали Крюківського районного суду м. Кременчук від 07.11.2019 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного.

Також колегією суддів встановлено, що під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість зміни запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваного на менш суворий з врахуванням можливості запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу. Особисте зобов`язання, не забезпечить уникнення ризиків та не забезпечить належної поведінки підозрюваного з наведених вище підстав. Письмових звернень про поручительство від осіб, що заслуговують на довіру, до суду не надходило. Також слідчий суддя вірно вважав неможливим застосування домашнього арешту до підозрюваного, оскільки він не має постійного зареєстрованого місця проживання, раніше ухилявся від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався в розшук, засуджувався за вчинення насильства проти працівників правоохоронних органів, а також за порушення правил адміністративного нагляду.

Відповідно до ч.4 ст.183, 199 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином колегія суддів, вважає, що слідчим суддею вірно встановлено, що обставини, зазначені прокурором відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає висновки слідчого судді щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , вірним та не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а підстави до скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст.376,405,407,422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.12.2019 щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4