Прокурор у підготовчому засіданні просив затвердити зазначену угоду про визнання винуватості. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 підтримали укладену угоду про визнання винуватості та прохали про її затвердження.
Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та пояснила, що під час досудового розслідування вона надала свою письмову згоду на затвердження угоди, але будучи юридично необізнаною особою, не вірно зрозуміла значення такої згоди для розгляду справи.
Після з`ясування правової позиції потерпілої особи, прокурор прохав відмовити у затвердженні угоди, посилаючись на невідповідність останньої процесуальним вимогам щодо надання потерпілою згоди на затвердження угоди.
З`ясувавши думки учасників судового провадження, перевіривши приєднані до справи матеріали, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ст.468, ч.5 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Укладення угоди може ініціюватися у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України дана угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
За змістом ст.474 КПК України, під час судового провадження на підставі угоди, серед іншого суд зобов`язаний перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Згідно із поясненнями потерплої ОСОБА_4 , остання не погоджується на затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим та прокурором.
При цьому суд вказує, що у відповідності до вимог ч.4 ст.469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпіла особа, допускається виключно за умови надання потерпілою особою письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Таким чином, враховуючи відсутність згоди потерпілої особи на затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим та прокурором, суд доходить висновку про відмову в затвердженні угоди.
Керуючись ст.ст. 3141,470-474 КПК України, суд, -
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 28.11.2019 між прокурором Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1