Код суду 233 Справа № 233/13/20
Вирок
Іменем України
14 січня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Костянтинівка Донецької області, українець, громадянин України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
Відповідно до обвинувального акту від 26 грудня 2019 року, під час досудового розслідування встановлено, що 13 грудня 2019 року, приблизно о 12 годині 44 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 знаходячись в магазині «Ремонт Телефонів», що розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 33/44, побачив вітрину з мобільними телефонами і в нього виник раптовий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону з вітрини, в приміщені зазначеного магазину.
13 грудня 2019 року приблизно о 12 годині 45 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 знаходячись в приміщені магазину «Ремонт Телефонів», що розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 33/44, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, реалізуючи свій умисел, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з вітрини з мобільними телефонами, викрав мобільний телефон марки «Samsung SM-J25 OF» імей НОМЕР_1 , вартістю 3324, 05 гривень, який належить ОСОБА_4 , після чого поклав викрадений телефон у ліву кишеню куртки та після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
26 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідно до якої: сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 гривень.
Крім того, за вимогами вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування визнав свою винуватість та відшкодував потерпілому завдану майнову шкоду у повному обсязі.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим та між ним та потерпілим укладена угода про примирення, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
До того суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та під час судового засідання з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України і прокурором в судовому засіданні, підтримані умови угоди.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 26 грудня 2019 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільного позову - не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого.
Під час судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались та суд не знаходить підстав для їх застосування.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про примирення від 26 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 ..
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1