Справа № 278/3342/19
В И Р О К
Іменем України

10 березня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, мешканця АДРЕСА_2 , судимого:
21.05.2009 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 75, 76 Кримінального кодексу України (далі КК) до 3 років 10 місяців позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки;
14.09.2009 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК до 5 років 3 місяців позбавлення волі;
23.11.2009 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
12.06.2018 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 162 КК до 850 грн. штрафу,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,

в с т а н о в и в:

9 вересня 2019 року близько 21 години ОСОБА_4 перебував у с. Калинівка Житомирського району та області, де у нього виник умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме належних ОСОБА_5 грошових коштів, які знаходилися у будинку за місцем проживання останнього.
Реалізуючи свій умисел, у цей же день близько 22 години ОСОБА_4 прийшов до будинку ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_3 , та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключа від замка вхідних дверей, який він дістав з ніші над вхідними дверима, відчинив двері будинку та проник до житла ОСОБА_5 , де з-під матраца на ліжку таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 12500 грн. якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Оскільки обвинувачений відмовився давати показання, суд дослідив докази, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 3 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК, є тяжким корисливим злочином, обвинувачений вчинив один епізод такого діяння, внаслідок якого потерпілому шкода не відшкодована.
ОСОБА_4 неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, не виконав покарання за попереднім вироком суду, одружений, має на утримані малолітню дитину, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є активне сприяння розкриттю злочину. Суд не визнає пом`якшуючою покарання обставиною каяття обвинуваченого, оскільки останній не виявив наміру відшкодувати потерпілому завдані збитки, а тому таке каяття не може визнаватись щирим. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 67 КК визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має судимість за вчинення умисних злочинів (ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 162 КК), які не враховувались при кваліфікації вищезазначеного діяння.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , не зважаючи на попередні судимості, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий умисний корисливий злочин, а тому його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе. Суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК. Разом з тим, зважаючи на визнання вини обвинуваченим, відомостей про сімейний стан, наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд призначає покарання на строк, ближчий до мінімального, визначеного санкцією.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 12.06.2018, яким обвинуваченого засуджено до основного покарання у виді штрафу, і який він не сплатив до цього часу, в силу ч. 3 ст. 72 КК підлягає самостійному виконанню.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого суми викрадених коштів, враховуючи, що потерпілий помер, має спадкоємців, проте останні ще не прийняли право на спадщину, суд, керуючись загальною засадою розгляду кримінального провадження у розумні строки, залишає без розгляду, що не позбавляє спадкоємців потерпілого після прийняття спадщини повторно звернутись із цим позовом до суду в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого. Речовий доказ підлягає знищенню.
Враховуючи призначене покарання, а також те, що обвинувачений неодноразово ухилявся від явки до суду, суд вважає, що існує ризик ухилення обвинуваченого від відбування покарання, запобігти якому менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні, а тому суд обирає ОСОБА_4 саме такий запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк строк його попереднього ув`язнення, починаючи з дня взяття під варту і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 12.06.2018, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 162 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1256 (тисячу двісті п`ятдесят шість) гривень 8 копійок процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні судово-дактилоскопічної експертизи.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ: сліди пальців рук знищити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 12 500 грн. майнової шкоди, заподіяної злочином, залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1