Провадження № 1-кп/686/590/20
12 березня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радковиця Городоцького району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України,
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 1 КК України (таємному викраденні чужого майна (крадіжці)) та ст. 185 ч. 2 КК України (таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно).
11 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах: обвинувачений повністю визнав свою вину у вказаних кримінальних правопорушеннях, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду та примирився з ним; сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.; за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, шляхом призначення іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначили остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, які відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочинами середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечив.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених злочинів, особу винного, позицію потерпілого, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого (повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, повне відшкодування завданої потерпілому шкоди), суд дійшов висновку укладену між потерпілим і обвинуваченим угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання, при цьому перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді штрафу.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ диск із відеозаписом з камер спостереження слід зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України,
Укладену 11 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:
-за ст. 185 ч. 1 КК України штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;
-за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України штраф в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн.
Речовий доказ диск із відеозаписом з камер спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: