УХВАЛА

12 березня 2020 року
м. Київ

справа № 723/2133/18

провадження № 51-61 ск 20

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку. Також прокурор подав заяву про відвід суддям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що вони викликають сумнів у їх неупередженості.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), й доводи, викладені у згаданій заяві, колегія суддів дійшла такого висновку.
Визначення колегії суддів для даного провадження здійснено автоматизованою системою документообігу у відповідності до вимог ст. 35 вказаного Кодексу.

Згідно зі ст. 80 КПК заяви про відвід можуть бути заявлені під час досудового розслідування або під час судового провадження. З аналізу норм цього Кодексу випливає, що процесуальним законом не передбачено можливості відводу суддів, визначених автоматизованою системою документообігу до відкриття касаційного провадження. Разом із тим, прийняте рішення на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК про повернення іншому прокурору скарги, недоліки якої не усунуто, входить до сфери реалізації дискреційних повноважень суду, а відтак таке рішення не можна розглядати як підставу для зміни розподілу матеріалів провадження за скаргою між суддями. Отже, правових підстав, які унеможливлюють прийняття суддями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визначеними в порядку ст. 35 КПК, процесуального рішення за скаргою прокурора не вбачається.
Поряд із цим, прокурор звертаючись зі скаргою залишив поза увагою, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами нижчих інстанцій.

Усупереч законодавчим положенням у поданій скарзі стороною обвинувачення не наведено обґрунтування незаконності оспорюваного рішення, допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на статті 84, 94, 370, 404, 405, 412, 413 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, з урахуванням установлених у справі фактів.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Заяву прокурора ОСОБА_4 про відвід суддів залишити без задоволення.
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3