В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003189 від 10.10.2018, по обвинуваченню громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, м. Ужгород, з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 жовтня 2018 року близько 17.00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, перебуваючи в якості відвідувача у приміщенні кафе «У Стаса», що за адресою: м. Ужгород, вул. Бородіна, 21, таємно, шляхом вільного доступу, із поверхні столу викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J32ОH» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , та в подальшому, заволодівши викраденим, з місця вчинення кримінального правопорушення пішов у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №11/887 від 23.10.2018 матеріальної шкоди на загальну суму 1 286,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

При роз`ясненні обвинуваченому суті обвинувачення, ОСОБА_4 повідомив, що йому воно зрозуміле, також зауважив, що визнає себе винним у вчиненому правопорушенні за обставин, наведених у обвинувальному акті, визнав обставини вчинення кримінального правопорушення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання відповідно чинного законодавства.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним ччином, на адресу суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, претензій моральних та матеріальних до обвинуваченого не має , телефон їй повернуто.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки прокурор та обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфікуючими ознаками яких таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання йому покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 народився та проживає в м. Ужгород, не одружений, має середню-спеціальну освіту, раніше не судимий. Відомостей про наявність скарг на нього з боку сусідів від міської ради у суду відсутні, на обліку у лікарів фтизіатра та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого за вчинення злочину за ч.1 ст. 185 КК України, визначені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Згідно зі ст. 67 КК України, обставиною, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, його особу.

Враховуючи наведене та конкретні обставини справи, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність претензій зі сторони потерпілої, суд вважає, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати - за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J32ОH» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи (висновок №11/887 від 23.10.2018), яку проведено судовим експертом Закарпатського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 , в розмірі 858 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1