Провадження №1-кс/760/4190/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ст. слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002471 від 02.03.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшло зазначене клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_5 , (ІПН НОМЕР_1 ) із забороною її відчуження, розпорядження та/або користування.
Слідчий подала заяву про розгляд клопотання без її участі.
На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу без участі слідчого, оскільки його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що Слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002471 від 02.03.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2016 до СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшли матеріали з Солом`янського районного відділу ГУДМС України в м. Києві, про те, що до них звернулась гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення особистого паспорту громадянки України, шляхом загального обміну, однак проведеною перевіркою було встановлено, що на заяві про видачу Форми 1 серії МЕ 356007, оформленої 02.04.2009 року знаходиться фото іншої особи жіночої статті, та гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ТУМ Солом`янського РУ ГУ МВС України у м. Києві не зверталась.
Крім того, 18.02.2016 до СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві із офіційною заявою щодо виявленого вище факту вчинення відносно неї кримінального правопорушення звернулась і сама гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , яка повідомила про те, що у 2009 році, невстановлені особа (-би), під приводом подальшого заволодіння її нерухомим майном, а саме: приміщенням квартири АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом підробили офіційний документ Форми 1 серії МЕ 356007, який був оформлений 02.04.2009 року у Солом`янському районному відділі ГУДМС України в м. Києві.
В подальшому у провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводилось досудове розслідування за фактом вчинення групою невстановлених осіб, шахрайських дій, з метою подальшого заволодіння нерухомим майном потерпілих, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000932 від 21.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході проведення якого було встановлено, що група невстановлених осіб, шахрайським шляхом заволоділи нерухомим майном у м. Києві, серед яких виявлено і приміщення квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 28,6 кв. м.
Так, під час проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено наступне: власником та мешканкою вказаної вище квартири являлась громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 05 березня 2016 року Солом`янським РВ ГУДМС України в м. Києві), на підставі свідоцтва про права власності на житло № НОМЕР_3 , виданого 17.04.2009 року Відділом приватизації державного житла Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації. Дана інформація підтверджується відповіддю на запит слідчого, Київського міського бюро технічної інвентаризації.
24.02.2019, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла віці 81 рік, що підтверджується Актовим записом про смерть №4540 від 12.03.2019.
Відповідно до отриманої інформації з КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.09.2019 було встановлено, що згідно з даними реєстрових книг первинна реєстрація права власності на кв. АДРЕСА_1 була проведена за ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.04.2009 року. Далі право власності перейшло до гр. ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстрованим в реєстрі за №1744. В свою чергу, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 86 років, за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Актовим записом про смерть №11409 від 04.07.2014.
В подальшому право власності на вказану вище квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_7 перейшло до ОСОБА_9 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстрованим в реєстрі за №2339.
Після чого, право власності на вказане вище квартирне приміщення від ОСОБА_9 перейшло та зареєстровано за ОСОБА_11 , на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , зареєстрованим в реєстрі за №1714.
Станом, на 08.05.2020, відповідно, до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майно, сформованого 08.05.2020, власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,2 кв.м. станом на 24.02.2019 в період з 03.11.2014 року являється ОСОБА_5 , відповідно до договору купівлі продажу квартири №2100 від 03.11.2014 року, стороною якого був ОСОБА_11 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 89.
В ході проведення досудового розслідування, було проведено ряд слідчих дій, в результаті яких, на підставі отриманих ухвал слідчих суддів щодо надання тимчасових доступів до речей та документів вилучено оригінали та завірені копії всіх вказаних вище договорів купівлі-продажу приміщення квартири АДРЕСА_1 .
Крім того, варто зазначити, що до своєї смерті гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала у приміщенні квартири АДРЕСА_1 . Дійсним та справжнім паспортом громадянки України Фарбер ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із її вклеєною фотокарткою був паспорт, виданий 05.03.2016 Солом`янським РВ УДМС України в місті Києві серії НОМЕР_2 .
До того, ж під час проведення тимчасового доступу до оригіналів нотаріальної справи щодо реєстрації права власності ОСОБА_7 на приміщення квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі продажу від 31.07.2009 року, в додатках до даного договору було виявлено та вилучено копію паспорту серії НОМЕР_4 , виданого ТУМ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 02.04.2009 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак з фотокарткою іншої невідомої особи, жіночої статті.
27.04.2020, постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_15 , вказані вище кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0002471 від 02.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та №0000932 від 21.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, об`єднані в одне кримінальне провадження, якому присвоєно №0002471.
27.04.2020, постановою ст. слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , приміщення квартири АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002471.
Таким чином, на даний час з метою збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно, а саме: приміщення квартири АДРЕСА_1 .
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Крім того, відповідно ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набранням рішенням законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Також, одне з основних завдань яке покладається на органи досудового розслідування згідно вказаної статті це вжиття необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 10,11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного, а також того, що не обрання арешту квартири АДРЕСА_1 може призвести до її подальшого перепродажу слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на вказане майно.
Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання слідчого в частині накладення арешту на вказане майно із забороною її розпорядження та/або користування, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи ту обставину, що слідчому судді не доведено слідчим, що не застосування такого обтяжливого способу арешту майна, як заборона розпорядження та користування, призведе до приховування пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, тому в цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На думку слідчого судді, накладення арешту із забороною відчуження, повною мірою забезпечить та відповідатиме меті арешту та принципам розумності та співрозмірності, та достатньою мірою гарантувати досягнення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання детектива підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_5 , (ІПН НОМЕР_1 ) із забороною її відчуження.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1