Справа № 161/6400/20
Провадження № 1-кс/161/3164/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії,

за участю володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2020 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії.

Свою скаргу володілець тимчасово вилученого майна мотивує тим, що 07 березня 2020 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 вилучено, в тому числі, автомобіль марки "ВАЗ 2109" д.н.з. НОМЕР_1 . Він звернувся до старшого слідчого Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна, внаслідок чого, останній надав дозвіл. Однак, після його звернення до керівництва майданчика, де зберігається автомобіль, йому відмовлено у його поверненні, оскільки прокурором ОСОБА_5 надано вказівку не віддавати власнику автомобіль, а тому просить суд старшого слідчого Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та та/або прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 чи іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні вчинити дію - повернути вилучене майно, вважаючи їх бездіяльність незаконною.
Заслухавши пояснення володільця тимчасово вилученого майна, який підтримав подану скаргу, з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, прокурора, який просив відмовити у її задоволенні, мотивуючи тим, що на вилучення вказаного автомобіля надано дозвіл в ухвалі слідчого судді про надання обшуку, а тому воно є арештованим, оглянувши та дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 02 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 248 КК України.

07 березня 2020 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 вилучено, в тому числі, автомобіль марки "ВАЗ 2109" д.н.з. НОМЕР_1 .

Володілець майна звернувся до старшого слідчого Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна, внаслідок чого, останній надав дозвіл. Однак, після його звернення до керівництва майданчика, де зберігається автомобіль, йому відмовлено у його поверненні, оскільки прокурором ОСОБА_5 надано вказівку не віддавати власнику автомобіль.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з цим, ч. 2 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При цьому, згідно до вимог ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В свою чергу, ст. 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, що визначено ч. 1 ст. 24 КПК України.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У зв`язку із вищенаведеним, оскільки з клопотання про накладення арешту на автомобіль сторона обвинувачення до слідчого судді не зверталась, арешт не накладено, вилучений транспортний засіб не повернуто, тому суд приходить до висновку, що таке майно підлягає негайному поверненню його володільцю, а відповідно скаргу володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 , слід задовольнити, з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 16, 24, 167, 169, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та/або прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 чи іншу уповноважену особу, в кримінальному провадженні, негайно повернути володільцю тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 автомобіль марки "ВАЗ 2109" д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1