Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/731/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою, в якій просив визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у неповерненні належного йому тимчасово вилученого майна - автомобіля марки «Audi», моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , та зобов`язати останнього повернути йому вказане майно.

В обґрунтування скарги вказав, що 21.11.2019 року він пересувався на автомобілі марки «Audi», моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , по м. Миколаєву, Правил дорожнього руху України не порушував, однак був зупинений співробітниками патрульної поліції. На вимогу останніх пред`явив для огляду документи, після чого співробітник поліції повідомив, що технічний паспорт до автомобіля можливо має ознаки підробки, у зв`язку з чим викликав слідчо-оперативну групу для вилучення у ОСОБА_3 документів та транспортного засобу. Через деякий час прибула слідчо-оперативна група та вилучила автомобіль марки «Audi», моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , та документи, що посвідчували право власності на нього. З телефонної розмови зі слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 стало відомо, що останній не звернувся до слідчого судді у передбачений КПК України строк щодо накладення арешту на тимчасово вилучене майно. На даний час ОСОБА_3 невідомо місцезнаходження транспортного засобу та вилучених документів. На прохання їх повернути слідчий відмовляє, при цьому, не повідомляє коли можна забрати незаконно утримуване майно. Інформації про те, чи внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та чи взагалі здійснюється якесь досудове розслідування, йому також невідомо.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд скарги без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним, примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом.

В кримінальному судочинстві таким законом є ст.ст. 100, 167-173, 233-235 КПК України, що регламентують можливість відшукання, вилучення майна та його арешт.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частина 5 ст. 171 КПК України вимагає від слідчого або прокурора у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі у випадку, передбаченому ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Впровадженні СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0004112 від 21.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2019 року до Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшов рапорт інспектора УПП в Миколаївській області про те, що під час патрулювання за порушення Правил дорожнього руху України було зупинено автомобіль марки «Audi», моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . В ході перевірки документів свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 викликало сумніви в своїй справжності, оскільки візуально не відповідає оригіналам бланків, видача яких здійснюється в установах, що мають право видавати бланки подібного зразка.

21.11.2019 року в ході огляду місця події вилучено транспортний засіб марки «Audi», моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на які 24.12.2019 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва було накладено арешт.
З урахуванням того, що на зазначені у скарзі транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію слідчим суддею було накладено арешт, а ОСОБА_3 просить їх повернути з посиланням на ст. 303 КПК України, в той час, як порядок скасування арешту майна передбачений ст. 174 КПК України, вважаю необхідним у задоволенні скарги відмовити.

Щодо вимоги ОСОБА_3 визнати незаконною бездіяльність слідчого з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, слід зазначити наступне.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За такого, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування не може встановлювати незаконність його дій, а тому, враховуючи вичерпний перелік відповідних рішень слідчого судді, визнання бездіяльності слідчого незаконною суперечить положенням ст. 303 та ч. 2 ст. 307 КПК України, які не передбачають такого способу захисту і відповідного рішення за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого, у зв`язку з чим у задоволенні скарги у цій частині слід також відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5