Справа № 457/513/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/597/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 457/513/20 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавця Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 04 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 04 травня 2020 року засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуті покарання за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26.02.2020 та вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2020 та з урахуванням ст. 72 КК України визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 постановлено рахувати з моменту його затримання - з 04 березня 2020 року.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він в ніч на 23 січня 2020 року, перебуваючи на сходовій клітці між третім та четвертим поверхами під`їзду №7 житлового будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав у ОСОБА_9 велосипед марки «Totem» вартістю 2900 гривень, чим завдав майнову шкоду на вказану суму;

23 січня 2020 року близько 20 год. 37 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в торговому залі магазину «Експрес» на вул. Скоропадського, 8 у м. Трускавці Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав пляшку віскі марки «Jameson», об`ємом 1 літра, вартістю 786 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму;

В кінці січня 2020 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до комірки, розташованої між 5 та 6 поверхами житлового будинку АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав у ОСОБА_11 велосипед марки «Vortex» вартістю 2500 гривень, пилосос марки «Zanussi» вартістю 1500 гривень, системний блок «Pentium 3» вартістю 1200 гривень та набір ключів у кейсі у кількості 100 ключів вартістю 450 гривень, чим завдав майнову шкоду на загальну суму 5650 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання через м`якість; ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26.02.2020, яким його засуджено до чотирьох місяців арешту, та вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2020, яким його засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_5 у строк цього покарання частково відбуте ним покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2020. У решті вирок залишити без змін. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, які він скоїв у січні 2020 року, тобто до постановлення вироків Трускавецького міського суду від 26.02.2020 за ст. 395 КК України та Дрогобицького міськрайонного суду від 02.03.2020 за ч. 2. ст. 186 КК України. Суд першої інстанції в оскаржуваному вироку, вказавши, що остаточне покарання визначається ОСОБА_5 за сукупністю злочинів із застосуванням норм ч. 4 ст. 70 КК України, фактично застосував принцип призначення остаточного покарання за ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутих покарань за попередніми вироками Трускавецького міського суду від 26.02.2020 та Дрогобицького міськрайонного суду від 02.03.2020. При цьому всупереч ч. 4 ст.70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, судом не зараховано покарання, відбуте повністю або частково за попередніми вироками. 04.03.2020 ОСОБА_5 був затриманий для виконання вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 24.12.2019 за ч. 2. ст. 185 КК України, яким його засуджено до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, який, у свою чергу, враховано при призначенні покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 02.03.2020. Остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, виходячи з вимог частин 1 та 4 ст. 70 КК України, необхідно призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань із урахуванням правил ст. 72 КК України, зарахувавши покарання, відбуте повністю або частково за попередніми вироками. Трускавецький міський суд Львівської області при призначенні ОСОБА_5 покарання не застосував закон, який підлягає застосуванню (ч. 4 ст. 70 КК України), що відповідно до ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КК Україниє підставою для скасування вироку суду першої інстанції. ОСОБА_5 раніше судимий 9 разів за злочини проти власності, проти правосуддя, а також за злочини проти життя та здоров`я особи. Судами застосовано до ОСОБА_5 різні види покарань (арешт, позбавлення волі), а також він звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. Однак ОСОБА_5 на шлях виправлення не став і продовжив вчиняти нові умисні злочини, в тому числі проти власності. Призначені раніше покарання та вжиті заходи не досягли основної мети покарання - виправлення ОСОБА_5 , а також не запобігли вчиненню ним нових злочинів. Крім цього, лише впродовж 2020 року ОСОБА_5 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 187 КУпАП за порушення правил адміністративного нагляду. Судом при призначенні покарання в повній мірі не враховано особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, продовжив вчиняти нові умисні злочини, обтяжуючу вину обставину - рецидив злочинів, те, що завдана майнова шкода потерпілим відшкодована лише частково, а тому пом`якшуюча покарання обставина - щире каяття носить формальний характер, обвинувачений не працює, порушує встановлені щодо нього правила адміністративного нагляду, тому судом обрано явно несправедливе за розміром покарання через м`якість.

Прокурор апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній доводи.

Обвинувачений ОСОБА_5 апеляційну скаргу заперечив і пояснив, що він розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях, сприяв слідству, просив вибачення у потерпілих, викрадені ним речі (крім пляшки віскі) повернуті потерпілим.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задоволити частково й вирок змінити з таких підстав.

Апеляційний суд переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи апелянта про те, що призначене ОСОБА_5 покарання є несправедливим через м`якість, колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, призначив обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України (у вигляді двох років позбавлення волі) та за ч.3 ст. 185 КК України (у вигляді чотирьох років позбавлення волі) з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості кримінального правопорушення; обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності; обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, часткове відшкодування шкоди потерпілим; обставину, яка обтяжує покарання, - рецидив злочинів.

Разом з тим суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

ОСОБА_5 раніше засуджений вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26 лютого 2020 року за ст. 395, ч.4 ст. 70 КК України до арешту строком на чотири місяці; вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2020 року за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України на чотири роки один місяць позбавлення волі.

Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 04 травня 2020 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України чотири роки два місяці позбавлення волі.

Злочини, у скоєнні яких ОСОБА_5 визнаний винним вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 04 травня 2020 року, вчинені до ухвалення вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 26 лютого 2020 року та Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2020 року.
Отже, остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України підлягає визначенню із застосування принципів, встановлених ч.1 ст. 70 КК України, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Між тим, при визначенні ОСОБА_5 остаточного покаранняза сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України суд першої інстанції фактично застосував принцип призначення остаточного покарання за ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутих покарань за попередніми вироками Трускавецького міського суду Львівської області від 26.02.2020 та Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2020, що є неправильним застосуванням кримінального закону й тягне за собою зміну вироку.
При призначенні ОСОБА_5 покарання колегія суддів на підставі ч.4 ст. 70 КК України вважає за необхідне застосувати принцип часткового складання покарань за даним вироком та покарань, призначених за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26.02.2020 і за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2020, та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень чотири роки два місяці позбавлення волі.

Призначення ОСОБА_5 покарання з урахуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Підстав вважати, що визначене обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість, немає.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, слід зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2020, і строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з 04 березня 2020 року.
У решті вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 04 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 в частині визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України змінити.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарань, призначених за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26 лютого 2020 року та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2020 року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання чотири роки два місяці позбавлення волі.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2020 року, і строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 04 березня 2020 року.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим - у той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4