Суддя ОСОБА_1 .
Справа №644/8570/19
ВИРОК
Іменем України

04 червня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000805 від 26.03.2019 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, 28.04.2020 року Лозівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вчинив умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

25 березня 2019 року, близько 11:20 години, на стаціонарний телефон за номером НОМЕР_1 ОСОБА_6 , яка є родичкою ОСОБА_7 та спільно з ним проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , подзвонила невстановлена у ході досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яка повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її правнук ОСОБА_8 потрапив у дорожньо-транспортну подію та для його лікування необхідно передати працівнику лікарні грошові кошти.

Реалізуючи спільний план вчинення злочинних дій, маючи на меті злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, не будучи працівником лікарні, ОСОБА_4 представився ОСОБА_6 працівником лікарні та підтвердивши неправдиву інформацію щодо потрапляння її правнука ОСОБА_8 у дорожньо-транспортну подію, з її дозволу зайшов до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з метою отримання грошових коштів.

Знаходячись в квартирі, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_4 про те, що не може знайти грошові кошти, про що ОСОБА_4 повідомив в телефонному режимі невідому особу на ім`я ОСОБА_5 , з яким перебував на зв`язку та з яким в цей час узгодили протиправні незаконні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи спільний план вчинення злочинних дій, діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ОСОБА_6 не спостерігає, а інших осіб в квартирі не має, ОСОБА_4 узгодивши в телефонному режимі з невстановленою у ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 свої спільні протиправні дії, продовжуючи знаходитись в квартирі АДРЕСА_3 25 березня 2019 року в період часу з 11:34 год. до 12:29 год. таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: грошові кошти у сумі 1500 доларів США, згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» еквівалентом 40522,20 грн.; мобільний телефон «Meizu M578H», вартістю 950,00 грн., мобільний телефон «Meizu M578H», вартістю 950,00 грн., планшет «Lenovo 60030» Tablet PC IdeaTab A3000-H, вартістю 934,00 грн., ноутбук «ASUS K53U-SX169D (K53U-E450-S3DDAN», S/N: B8N0CJ759005327, вартістю 3600,00 грн., чоловічий годинник із золота 583 проби «Політ» на 29 каменів, вартістю 9315,00 грн.

Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновків експертиз №6/1151СЕ-19 від 27.05.2019 року, №2031/19 від 19.06.2019 року матеріальну шкоду на суму 56271,20 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , винни себе визнав повністю, не заперечував факту крадіжки за обставин, викладених вище. Просив не досліджувати докази, щодо тих обставин які ним не оспорюються, проти чого не заперечували інші учасники судового провадження.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Таким чином суд доходить висновку, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступень тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, відношення обвинуваченого до скоєного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним умисного злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання, у виді позбавлення волі.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, підстав для застосування ст. 69, ст. 75 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, справедливим і співмірним вчиненим злочинам.

По даному кримінальному провадженню запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, судові витрати по проведенню експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання, за сукупністю призначених йому покарань за даним вироком та вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2020 року у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 рахувати з 09.02.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати понесені при проведенні експертиз № 2/618СЕ-19 від 25.06.2019 року, №6/1151СЕ-19 від 27.05.2019 року, №2/461СЕ-19 від 16.05.2019 року, виконаних Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в сумі 5024,23 грн.

Речові докази мобільний телефон «Meizu», імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , планшет ТМ «Lenovo Tavlet PC IdeaTab А3000-Н 60030», імеі: НОМЕР_4 , що знаходяться на зберіганні у потерпілого, після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1