Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/2/20
Провадження 1-кп/595/37/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника служби у справах

дітей Бучацької РДА ОСОБА_7 ,

педагога ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000320 від 08 листопада 2019 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який не працює, який не працює, з базовою освітою, раніше не судимого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В один із днів другої декади місяця жовтня 2019 року у неповнолітнього ОСОБА_9 під час перебування за місцем свого проживання на території домогосподарства, яке знаходиться в с.Стінка Бучацького району, виник злочинний умисел спрямований на незаконну порубку дерев у кварталі №22 виділу № 7 Золотопотіцького лісництва, що знаходиться на території природноно-заповідного фонду, а саме у межах регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон».
Реалізовуючи свій злочинний намір, у один із днів другої декади місяця жовтня 2019 року, ОСОБА_9 перебуваючи у кварталі №22 виділу №7 Золотопотіцького лісництва на території природно-заповідного фонду, а саме у межах регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон», що поблизу с.Стінка Бучацького району, в порушення нормативних положень ст.ст. 4,24,67,68,69 Лісового кодексу України від 21 січня 1994 року, ст.ст. 5,12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 3,10 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою металевої ручної пилки шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання здійснив незаконну порубку одного дерева породи «ясен», діаметром пня у корі 60 см. та розрізав його на дві колоди довжиною 219 см та 232 см.
Внаслідок зазначеного протиправного діяння відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 541 від 24.07.2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» ОСОБА_9 заподіяв державі в особі державного підприємства «Бучацьке лісове господарства`матеріальну шкоду на суму 8370 гривень.
Таким чином, ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, а саме: незаконній порубці дерева на території природно- заповідного фонду.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 у повному обсязі визнав себе винуватим у вчиненні злочину, суду показав, що у жовтні 2019 року здійснив незаконну порубку одного дерева породи «ясен», діаметром пня у корі 60 см та розрізав його на дві колоди довжиною 219 см та 232 см.
Заслухавши показання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 є винуватим у незаконній порубці дерева на території природно- заповідного фонду.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав письмове клопотання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_9 від покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері до досягнення ним повноліття, оскільки неповнолітній ОСОБА_9 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв досудовому слідству в розкритті злочину, за місцем проживання обвинувачений неповнолітній ОСОБА_9 характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, злочин вчинив вперше.
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_6 подала письмове клопотання звільнення неповнолітнього ОСОБА_9 від покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері до досягнення ним повноліття, оскільки вона як мати здатна забезпечити позитивний виховний вплив на сина та постійний контроль за його поведінкою.

Прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілого ДП «Бучацький лісгосп» ОСОБА_4 , представник служби у справах дітей ОСОБА_7 , не заперечують щодо звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру - передачі під нагляд матері.

Оскільки неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості, внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, про що клопоче захисник та законний представник, не заперечує прокурор, представник потерпілого та представник служби у справах дітей, а тому відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_9 може бути звільнено від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Так, актом обстеження умов проживання стверджується, що обвинувачений має тісний зв`язок із матір`ю, має стійку направленість на виправлення та мінімальний ризик вчинення правопорушень, характеризується за місцем проживання позитивно.

При обранні виду примусового заходу виховного характеру, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, ту обставину, що неповнолітній ОСОБА_9 на профілактичних обліках у службі у справах дітей та поліції не перебував, враховуючи наявність контакту з матір`ю та її беззаперечного впливу на поведінку сина, враховуючи умови його проживання та виховання, згоду матері на передачу їй сина під нагляд та її пояснення, що вона здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою в подальшому, і приходить до висновку, що відносно неповнолітнього ОСОБА_9 слід застосувати примусовий заходів виховного характеру з метою забезпечення позитивного виховного впливу на нього та постійного контролю за його поведінкою.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 484, 485, 493 КПК України, на підставі п.1, п.3 ч.2, ч.3 ст.105 КК України, суд

З А С У Д И В:

Неповнолітнього ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України.

На підставі ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_9 від покарання, застосувавши відносно нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст. 105 КК України, у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_9 під нагляд матері ОСОБА_6 до настання повноліття ОСОБА_9 , тобто, до 04 жовтня 2020 року.

Речові докази, якими є дві колоди дерева породи «ясен» довжиною 219 см, діаметром 50х50 см, довжиною 232 см, діаметром 50х62 см, конфіскувати, а зріз із колоди дерева породи «ясен» - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1