Провадження №11-кп/801/318/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000778, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2019р., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, з середньою освітою, працевлаштованого фізичною особою-підприємцем, одруженого, який має трьох дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, але не більше ніж на 60 днів.
Початок відбування покарання вирішено рахувати з 21.12.2019 року.
Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 27.03.2019 близько 20:10 год. перебував в приміщенні ресторану «Гетьман», що в м. Вінниці по вул. Брацлавській, 35. В цей час він підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , який працював у даному ресторані музикою та знаходився у підсобному приміщенні, після чого між ними виник словесний конфлікт через малозначний привід, а саме відмовою ОСОБА_9 вмикати музику.
В подальшому у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_9 з використанням наявного у нього при собі пристрою для відстрілу гумових куль: пістолету «Форт-14Р» № НОМЕР_1 . Реалізовуючи цей умисел, близько 20:30 год. ОСОБА_7 , завершивши відпочинок в ресторані та проходячи повз ОСОБА_9 , який сидів на стільці праворуч від входу до банкетного залу ресторану «Гетьман», зупинився на відстані одного метра від ОСОБА_9 та діючи з особливою зухвалістю, демонструючи грубу силу та свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи, що діє в закладі відпочинку на очах у відвідувачів та працівників ресторану, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, використовуючи вищевказаний малозначний привід, дістав зі своєї барсетки пістолет «Форт-14Р» № НОМЕР_1 та здійснив із нього 12 пострілів у бік ОСОБА_9 , з яких 11 пострілів влучили в тулуб та кінцівки останнього.
Внаслідок таких дій ОСОБА_7 порушено нормальну роботу ресторану та спокій його відвідувачів.
Також внаслідок дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 згідно із висновком судово-медичної експертизи № 388/406 від 17.05.2019 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних непроникаючих вогнепальних поранень грудної клітки, спини, правого плеча та передпліччя, лівого стегна, що належать до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний (більше 6, але менше 21 дня) розлад для здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою сферичною поверхнею, до якого відносяться «гумові кулі».
Одразу після здійснення останнього пострілу ОСОБА_7 швидко вибіг з приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та зник у невідомому напрямку. В подальшому ОСОБА_7 під час досудового розслідування згідно постанови слідчого від 04.04.2019 року було оголошено у розшук та відновлено досудове розслідування лише 25.07.2019 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок в сторону пом`якшення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 296 КК України, та звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого і є явно несправедливе через суворість, враховуючи наявність пом`якшуючих вину обставин, які дають підстави для звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з іспитовим строком.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять про заміну вироку шляхом пом`якшення покарання та застосування ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі, оскільки суд формально перерахував обставини, які пом`якшують покарання та вказав про необхідність реального відбуття покарання з посиланням на кваліфікуючі ознаки хуліганства, також суд не зазначив чому не погодився з позицією прокурора в суді першої інстанції щодо застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання у виді позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_7 також пояснив, що він жалкує з приводу вчиненого ним злочину та вчинив всі можливі дії, щоб потерпілий його вибачив і не тільки просив у нього вибачення, але й відшкодував йому спричинену шкоду, також просить врахувати, що його дружина не працює за станом здоров`я, а тому він є єдиним годувальником 3 малолітніх дітей, через перебування під вартою був змушений зупинити свою діяльність ФОП і сім`я залишиться без засобів існування в разі відбування ним покарання у виді тримання під вартою, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки прокурор в суді першої інстанції хоча і просив застосувати ст. 75 КК України до покарання, проте не звернувся з апеляційною скаргою на вирок суду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судовий розгляд даного провадження був проведений із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому апеляційний розгляд стосується лише призначеного покарання.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування судового рішення у провадженні не встановлено.

При призначенні покарання судом вірно встановлено, що обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_7 не виявлено.

Вірно судом встановлено обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

При цьому обвинувачений ОСОБА_7 прийняв міри до невідкладного відшкодування шкоди потерпілому, а тому на час судового розгляду потерпілий звернувся з заявою про відсутність претензій до обвинуваченого та повне відшкодування йому шкоди.

Судом першої інстанції врахована особу обвинуваченого ОСОБА_7 , те що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, так як одружений і має трьох малолітніх дітей, але не врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 є ФОП, а дружина не працює, а тому він є єдиним годувальником сім`ї, перебуваючи під вартою, змушений був зупинити господарську діяльність, і в разі відбування покарання у виді позбавлення волі реально, поставив би свою сім`ю у складне матеріальне становище.

Обвинувачений ОСОБА_7 позитивно характеризується, оскільки приймає активну участь у благоустрої будинку та прилеглої території.

Поведінка обвинуваченого в ході досудового розслідування та в суді свідчить, що обвинувачений щиро розкаявся та усунув всі можливі негативні наслідки, перепросивши потерпілого та відшкодувавши йому шкоду, не порушував запобіжний захід у виді домашнього арешту та не намагався уникнути відповідальності.

Також судом у вироку зазначено, що судом взято до уваги при призначені покарання обставини за яких було вчинено злочин ОСОБА_7 , з зазначенням кваліфікуючих ознак, хоча кваліфікуючі обставини не повинні враховуватись як обтяжуючі обставини на підставі яких суд прийшов до висновку про необхідність відбування ОСОБА_7 покарання в місцях позбавлення волі.

Також наведені обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_7 значно знижують його суспільну небезпеку, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а зроблений судом першої інстанції висновок, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в разі відбування обвинуваченим покарання в місцях позбавлення волі.

За таких обставин апеляційний суд вбачає підстави для застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання, а покладені обов`язки відповідно до ст. 76 КК України будуть сприяти контролю за поведінкою ОСОБА_7 .

Також в апеляційній скарзі захисник просив застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі та застосувати ст. 75 КК України, проте апеляційний суд не вбачає для цього підстав, оскільки всі пом`якшуючі обставини взяті до уваги при застосуванні ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовільнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2019р. щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з під варти в залі суду, негайно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання період перебування під вартою ОСОБА_7 з 21.12.2019 по 18.02.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4