Справа № 350/1243/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Рожнятівського районного суду знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор заявив клопотання, в якому просить продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою мотивуючи тим, що кримінальне провадження не розглянуто, а термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується 07 січня 2020 року, ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, тому вважає, що є підстави для продовження строку тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні даного клопотання, обрати відносно ОСОБА_4 інший запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з клопотанням свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що на даний час, з урахуванням визначеного раніше судом обсягу доказів та порядку їх дослідження, судовий розгляд ще не завершений, потерпілі, свідки та сам обвинувачений не допитані.

За таких обставин зміна обвинуваченому обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, може призвести до того, що ОСОБА_4 може чинити спроби впливу на свідків та потерпілих, які ще не допитані, а також не виключено можливість вчинення ним інших правопорушень.

Можливе вчинення таких дій обвинуваченим, на думку суду, продовжує нести ризик втручання обвинуваченого у здійснення правосуддя, тому продовження йому строку запобіжного заходу на момент розгляду клопотання, виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

На момент розгляду клопотання прокурора жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, не має, а стороною захисту доказів на підтвердження таких підстав суду не надано.

Крім цього, суд враховує, що обвинувачений на момент направлення обвинувального акту до суду не працював, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тобто він не має сім`ї та не має утриманців, що дає суду підстави вважати, що обвинувачений, залишаючись на волі, може переховуватись від суду.

Отже, на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які раніше були підставою для встановлення заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.

Доказів про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватись в умовах ув`язнення, у матеріалах кримінального провадження немає.

Тому, не роблячи передчасних висновків щодо винуватості обвинуваченого суд вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, за винятком випадків, що містяться у ч.4 цієї статті.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, обставини інкримінованих йому неправомірних дій, суд вважає за необхідне визначити заставу у межах 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.12.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 грн.), що становить - 52550 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесять), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Керуючись ст.ст.177, 178, 197, 331 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Успенський Республіки Комі Російської Федерації, жителю АДРЕСА_1 продовжити, строком на 60 днів, тобто 25 лютого 2020 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 52550 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647 Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача 2265).

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати його :

1. Прибувати за першою вимогою до суду.

2. Не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду;

3. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

4.Здати на зберігання до Рожнятівського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 , прокурору, захиснику та направити начальнику "ДУ" Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом 7 діб після її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк після отримання копії ухвали.

Головуючий: