У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо не внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо не внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

Скаржник в поданій скарзі просив слідчого суддю зобов`язати уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості, викладені у заяві ОСОБА_4 від 11. 09. 2017 року, щодо можливих неправомірних дій суддів Апеляційного суду Донецької області (м. Маріуполь) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя ОСОБА_8 , слідчого Центрального ВП Маріупольського ВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_9 , керівника філіалу ПАТ «ПУМБ» в м. Маріуполі ОСОБА_10 , неправомірні дії яких підпадають під ст. 364 ч.3, 365 ч.3, 366 ч. 2, 382 ч.2, 256, 189 ч.4, 355 ч.3, 368 КК України, та розпочати досудове розслідування по заяві.

Скаржник в поданій скарзі просив провести судове засідання в режимі відеоконференції за місцем проживання скаржника. Ухвалою слідчого судді від 05. 12. 2017 року судове засідання з розгляду даної скарги призначено на 12. 12. 2017 року на 15.00 год. в режимі відеоконференції з Орджонікідзівським районним судом м. Маріуполя, за місцем проживання скаржника, однак в призначений час Орджонікідзівський районний суд м. Маріуполя не вийшов на зв`язок через знеструмлення суду.

Слідчий суддя, з огляду на встановлені КПК України строки розгляду скарги, вважає за можливе провести розгляд скарги у відсутність скаржника, оскільки в матеріалах справи міститься достатня кількість доказів, для прийняття рішення у справі.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї докази, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПКУкраїни на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скаржник при зверненні до суду з даною скаргою посилався на те, що він звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення (злочину) від 11. 09. 2017 року, однак станом на момент подання даної скарги до суду, відомості по зазначеній заяві уповноваженими службовими особами НАБУ до ЄРДР внесені не були, в зв`язку з чим скаржник просив про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведеного вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведена правова позиція також закріплена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.

Скаржником було надано до суду текст заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11. 09. 2017 року, яка була подана до НАБ України.

З тексту заяви про кримінальне правопорушення яка була подана до НАБ України вбачається, що заявник, окрім іншого, посилається на обставини, що пов`язані із здійсненням судочинства суддями Апеляційного суду Донецької області (м. Маріуполь) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суддею Жовтневого районного суду м. Маріуполя ОСОБА_8 .

Системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення (фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення тощо).

Посилання на неправомірні дії, незгода з процесуальним рішенням суддів при розгляді справи самі по собі не можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку ст. 214 КПК України.

Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, зокрема, забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влада» зазначено, що судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, а також може бути приводом для їх дисциплінарної відповідальності, на підставі поданої скарги до Вищої ради правосуддя відповідно до ст. 107 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

Така позиція визначена і Консультативною радою європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на зверненні до Європейського суду з прав людини.

З огляду на наведене, перевіривши матеріали скарги, дослідивши подану заяву про можливе вчинення кримінального правопорушення (злочину), вважаю, що подана заява про злочин (кримінальне правопорушення) не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінального правопорушення та вчинення зазначеними у заяві особами кримінального правопорушення, а тому вважаю, що скарга не є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1