В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2020 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою спеціальною освітою,неодруженого,офіційно не працевлаштований,зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,раніше судимого

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2020 року за ч. ч. 1,2 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23.02.2020 р. в період часу з 16.00 до 16.30 год. ОСОБА_4 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна,діючи з корисливих мотивів,перебуваючи у приміщенні кімнати будинку по АДРЕСА_3 ,скориставшись тим,що за його діями ніхто не спостерігає,шляхом вільного доступу таємно викрав зі столу мобільний телефон Wileyfox Spark+ вартість якого становить 706 гр.20 коп.,чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.

Пояснив,що протягом кількох років знайомий з чоловіком на прізвисько « ОСОБА_6 »,який є співмешканцем ОСОБА_5 та мешкає разом з нею у будинку по АДРЕСА_3 ,він заборгував ОСОБА_7 гроші,за якими ОСОБА_8 прийшов до вказаного вище будинку 23.02.2020 р.,куди його пустив дідусь.В будинку на той час «Фартового» та ОСОБА_9 не було,на столі ОСОБА_8 побачив мобільний телефон, скориставшись тим,що за його діями ніхто не спостерігає,викрав цей телефон та пішов до себе додому.В подальшому телефон у нього вилучили працівники поліції та повернули потерпілій.У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.

Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз`яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації, неофіційно працює,на обліках у лікарняних закладах із шкідливими залежностями не перебуває.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,своїми активними діями сприяв органам слідства з`ясувати обставини вчинення злочину,тяжких наслідків від його дій не настало.

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави для призначення мінімального покарання у виді позбвлення волі у межах санкції ст.185 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому остаточного покарання,необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України,оскільки ним вчинено кілька злочинів,що утворюють сукупність,вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2020 р.він був засуджений за ст.309 ч.1,2 КК України до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком ,до постановлення вказаного вироку вчинив злочин 23.02.2020 р.,за який не був засуджений.

Відповідно до обвинувального акту,процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речовими доказами по даному провадженню,виходячи із змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування,до справи долучено мобільний телефон,який належить залишити потерпілому як власнику.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів призначити покарання ОСОБА_4 шляхом часткового складання з невідбутим покаранням за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя 02.03.2020 р.та остаточно призначити покарання у виді позбавленні волі строком на 3 роки 1 місяць .

Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- мобільний телефон Wileyfox Spark,переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 ,залишити їй як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги ,якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок,якщо його не скасовано,набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1