Справа № 282/338/20
Провадження № 1-кс/282/140/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 01.04.2020 року в рамках кримінального провадження № 0000035 від 09.02.2020 року за ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник зазначає, що у провадженні СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000035 від 09.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України.
В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 , 02.04.2020 о 17 годині 30 хвилин слідчим вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, яке виразилось у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Із змісту повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 01.04.2020 слідує: «Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 лютого 2020 року близько 02 год. 20 хв. по вулиці Кантемирівській, 4А, що в с. Старий Любар Любарського району, Житомирської області, поблизу входу у приміщення кафе «Любар» ОСОБА_3 побачив раніше знайому йому ОСОБА_5 , яка також знаходилася поблизу вище вказаного входу, та вирішив вчинити по відношенню до останньої хуліганські дії і заподіяти їй тілесні ушкодження. ,
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та доброзичливості, демонструючи протиправну вседозволеність, діючи з особливою зухвалістю ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, безпричинно наніс декілька ударів правою рукою в область голови ОСОБА_5 .
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 декілька разів поштовхнув ОСОБА_5 від чого остання отримала тілесні ушкодження внаслідок взаємодії із елементами споруди приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Згідно висновку судово-медичного експерта внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 - ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців шиї, синця правої потилично-тім`яної ділянки голови, садна лівої лопатки та синців правого плеча, які є легким тілесним ушкодженням без короткочасного розладу здоров`я».
Винесенню повідомлення про підозру передувало прийняття слідчим СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 процесуального рішення про перекваліфікацію кримінального правопорушення із ч. 1 ст. 125 на ч. 1 ст. 296 КК України, що підтверджено відповідною постановою, яка датована 02.03.2020.
Першопочатково Любарським ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування внесено 09.02.2020 за письмовою заявою законного представника потерпілої ОСОБА_7 та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 із попередньою юридичною кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України.
Слідчим повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не вручено у день його складання - 01.04.2020, а лише о 17 годині 30 хвилин 02.04.2020, що є порушенням вимог ст. 278 КПК України.
Відомості зазначені у повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 01.04.2020 не можуть свідчити про об`єктивність досудового слідства та законність повідомлення про підозру, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, відомості зазначені у повідомленні про підозру від 01.04.2020 не відповідають зібраним досудовим слідством доказам, щодо механізму отримання потерпілою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та носять характер припущення.
У висновку експерта №113 від 10.02.2020 не зазначено жодного слова про отримання потерпілою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень внаслідок взаємодії із елементами споруди приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про що зазначено у повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 01.04.2020.
З огляду на зазначене для скаржника є очевидним, що органом досудового розслідування у повній мірі не з`ясовано механізм отримання потерпілою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що має важливе значення для встановлення достовірного механізму спричинення для неї тілесних ушкоджень, оскільки він для потерпілої фактично наніс один удар долонею правої руки в область лівого плеча.
Дії скаржника по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 виразились у її притисканні руками до стіни кафе «Любар» та перил огородження біля вхідних дверей закладу.
Правильне визначення механізму отримання потерпілою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень має також значення для вірної юридичної кваліфікації дій скаржника відповідно до норм КК України.
Наявність вказаного недоліку, на його переконання, свідчить про порушення слідчим вимог п.6 ч. 1 ст. 277 КПК України, оскільки підозра у цій частині є неконкретною та суперечить матеріалам.
Саме тому скаржник просить: скасувати повідомлення про підозру від 01.04.2020 слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника - начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000035 від 09.02.2020 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України;

Зобов`язати компетентну посадову особу Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області у кримінальному провадженні №0000035 від 09.02.2020 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000035 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні скаржник вимоги заявлені в скарзі підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення скаржника, слідчого, розглянувши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

02 квітня 2020 року заступником начальника-начальником СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , повідомлено ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Повідомлення про підозру погоджено прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , 01.04.2020 року (а.с. 15-17).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

В судовому засіданні встановлено, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_3 , за змістом відповідає вимогам, які містяться у ст. 277 КПК України та вручено підозрюваному у порядку визначеному Законом.

Із наведених вище норм КПК України вбачається, що правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначається у повідомленні про підозру слідчим або ж прокурором і відповідно обов`язок доказування наявності вказаного у повідомленні про підозру злочину покладається на слідчого та прокурора.

Наведені твердження вказують також і на той факт, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу на повідомлення про підозру не наділений повноваженнями щодо зміни правової кваліфікації вчиненого злочину і відповідно не має повноважень зобов`язати слідчого або ж прокурора провести перекваліфікацію злочину.

Слідчий суддя під час розгляду даної скарги перевіряє повідомлення про підозру особі на відповідність вимогам КПК України, а не здійснює оцінку правильної кваліфікації дій підозрюваного та наявності у його діях складу відповідного злочину, оскільки наявність або ж відсутність такої події вирішується судом за наслідками розгляду обвинувального акту вироком суду.

Відтак, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що скаржником не наведено обставин, які б давали підстав для задоволення даної скарги, а тому вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 2, 3, 24, 26, 40, 276-288, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 01.04.2020 року в рамках кримінального провадження № 0000035 від 09.02.2020 року за ч. 1 ст. 296 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня одержання скаржником копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1