СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6385/20
пр. № 1-кп/759/961/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 за № 0001581, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 30.12.2004 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 11.07.2005 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 309; ч. 2 ст. 383; ч. 2 ст. 384; ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 18.02.2009 Голосіївським районним судом міста Києва ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ст. 70; 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 31.08.2009 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ст. 297; ч. 2 ст. 309; ч. 2 ст. 311; ст. 395; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 04.12.2014 Хмельницького міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- 12.06.2015 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст. 70; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців;
- 28 04.2017 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. 20.11.2018 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

інший учасник кримінального провадження:

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 19.03.2020 приблизно о 13 год. 20 хв., знаходився в приміщенні Київського міського онкологічного центру, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 69. Слідуючи по коридору, розташованому на 5 поверсі будівлі лікарні, ОСОБА_3 побачив, що вхідні двері до палати № 5 відчинені, пацієнти в приміщенні відсутні, а на одному з ліжок знаходився належний ОСОБА_6 мобільний телефон, під`єднаний до зарядного пристрою.

Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 вирішив повторно таємно викрасти дане чуже майно, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб у коридорі лікарні, прослідував до палати, де повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Huawei P Smart Plus», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, вартістю 7000 грн, в силіконовому чохлі вартістю 100 грн, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100 грн, на рахунку якої знаходилось 100 грн, а всього майна на загальну суму 7300 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7300 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 19.03.2020 приблизно о 13 год. 20 хв. на прохання свого знайомого, який проходив лікування у Київському міському онкологічному центрі, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 69, приніс поїсти. Перебуваючи у приміщенні лікарні, він переплутав поверхи та зайшов на 5 поверх. Зайшов до палати, двері якої були відчинені та у якій нікого не було. На одному з ліжок він побачив мобільний телефон, який був під`єднаний до зарядного пристрою. Він забрав даний мобільний телефон та зарядний пристрій і пішов. В подальшому він мобільний телефон здав до ломбарду. Також обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному каявся та просив суд суворо його не карати. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 19.03.2020 приблизно о 13 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні Київського міського онкологічного центру, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 69, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, зі слів має неповнолітнього сина, пільгами не користується, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак, за даними облікової документації перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, документів, які б свідчили про неосудність обвинуваченого суду не надано, раніше неодноразово судимий, зокрема, за корисливі злочини.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, на суму 2500 грн підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 128, 129, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 20.03.2020 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 к.

Речовий доказ:

- відповідь № 518/4 від ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», яка прилучена до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1