Справа № 526/1010/20
Провадження № 1-кп/526/157/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Гадячі кримінальне провадження на підставі угоди зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000352 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Краснознаменка Гадяцького району,

Полтавської області, проживаючого

АДРЕСА_1 , освіта

середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не

судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 виповнилося 19 років 13.05.2020 і відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на виконання "Указу Президента України №13/2020 від 16.01.2020 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році», постанови КМУ №352 від 21.03.2002 року «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом» він повинен призватися на строкову військову службу в Збройні сили України.

03.06.2020 ОСОБА_4 пройшов медичну комісію і військово- лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до проходження строкової військової служби в Збройних силах України.

Призовника ОСОБА_4 10.06.2020 було викликано повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для відправлення 15.06.2020 о 07 год. на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для подальшого проходження строкової військової служби у Збройних силах України.

Проте, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову на строкову військову службу та у вказаний йому час, а саме на 07 год. 15.06.2020 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в м. Гадяч, вул. Гагріна,4, Полтавської області, для відправлення на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_5 , для подальшого проходження строкової військової служби, не з`явився і прямо відмовився від несення обов`язків військової служби під час призову.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від призову на строкову військову службу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.335 КК України.

17 червня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості , укладену 17 червня 2020 року, між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України.

Сторони узгодили покарання за ст.335 КК України, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Але враховуючи, що на думку сторін можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, сторони узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік із застосуванням п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, відповідно до якої покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Наслідки укладання та затвердження даної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України визнав повністю.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладену між обвинуваченим та прокурором вважаючи, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд ,-

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 17 червня 2020 року по кримінальному провадженню №0000352 , укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 затвердити.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1