ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/222/20 Справа № 712/3337/20 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 183, 193 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , наніше судимого, 04.07.2019 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу у сумі 850 грн., звільнений 10.12.2019 у зв`язку з відбуванням строку покарання сплатою штрафу, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з 09 квітня 2020 року по 07 червня 2020 включно,

в с т а н о в и л а :

11 квітня 2020 року слідчий СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001597, внесеного до ЄРДР 09 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 квітня 2020 року близько 12 год. 00 хв. водій автомобіля Peugeot 605, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , рухаючись по вул.Смілянська в м.Черкаси зі сторони вул.Луценка в напрямку до вул.Вернигори біля перехрестя з вул.Хоменка поблизу будинку №108/2 грубо порушив вимоги: п.2.3.б) ПДР України, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.8.7.3.е) ПДР України, відповідно до якого, сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Під час руху, він, керуючи автомобілем Peugeot 605, реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, рухаючись по проїзній частині вул.Смілянська зі сторони вул.Луценка в напрямку до вул.Вернигори, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до регульованого перехрестя вул.Смілянська з вул.Хоменка поблизу будинку №108/2 в м.Черкаси, який позначений відповідними світлофорами з увімкненими сигналами, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент, коли на вказаному світлофорі був ввімкнений червоний, тобто забороняючий його рух, сигнал, не зупинився перед вказаним перехрестям, а продовжив рух прямо та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул.Смілянська по регульованому пішохідному переходу, що розташований біля вказаного перехрестя та позначений дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України, на дозволяючий рух зелений сигнал світлофора на велосипеді марки «Україна» справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, після чого зник з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 отримав не сумісні з життям травми та від отриманих травм помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що спричинило смерть останнього, знаходиться у причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля Peugeot 605, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимог п.п.2.3.б), 8.7.3.е) ПДР України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Після залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, 09 квітня 2020 року о 12 год. 10 хв., після переслідування працівниками поліції в м.Черкаси, поблизу будинку №40 по вул.Смілянській, ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого), що карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

10 квітня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з 09.04.2020 по 07.06.2020 включно.

Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, будучи раніше судимим, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, а також підозрюваним в іншому кримінальному провадженні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке, відповідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, в якому щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету, достовірно знаючи про суворість призначеного йому покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється, у разі доведеності його вини, в зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, відповідно до матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_7 після дорожньо-транспортної пригоди зі смертю потерпілого, достовірно усвідомлюючи про причетність до вказаної події, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в зв`язку з чим працівниками поліції здійснювалося його переслідування.

Слідчий суддя не прийняв до уваги доводи підозрюваного та його захисника про те, що ОСОБА_7 з місця дорожньо-транспортної пригоди не тікав, а повіз матір, якій стало погано до лікарні, оскільки такі доводи у повній мірі суперечать матеріалам клопотання та обставинам події, так як на місце пригоди, в якій загинула людина, обов`язково повинна прибути карета швидкої медичної допомоги, в зв`язку з чим матір підозрюваного мала можливість отримати необхідну кваліфіковану медичну допомогу, в разі такої потреби, на місці події. Крім того, лікарня швидкої допомоги знаходиться в протилежному напрямку від того місця, в якому було затримано підозрюваного ОСОБА_7 працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про нещирість підозрюваного та його спроби уникнути застосування до нього запобіжного заходу.

Судом враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у вигляді можливого призначення йому покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, з метою уникнення даного покарання, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні. При цьому, враховуючи право підозрюваного ОСОБА_7 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних свідків, а також місця їх проживання, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а також покази підозрюваного ОСОБА_7 щодо його бажання поспілкуватися з родичами потерпілого та порозумітися з ними, при цьому не шляхом надання матеріальної компенсації, слідчий суддя не виключає можливість спілкування підозрюваного зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, із застосуванням до них як фізичного, так і морального тиску.

Також, приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, а також підозрюваним в іншому кримінальному провадженні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 не працевлаштований, джерел прибутку не має, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, що, перебуваючи на волі, останній може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працює, не одружений, на його утриманні малолітні, неповнолітні діти та непрацездатні батьки не перебувають, його матір на даний час проживає з іншим сином, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, під час судового розгляду, слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, під тягарем кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, наслідком якого є смерть людини, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 11.04.2020 скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком по 07.06.2020 включно.

В апеляційній скарзі посилається на те, що при розгляді клопотання та постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції можливість внесення застави підозрюваним ОСОБА_7 не передбачив, що є порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Зазначає, що ОСОБА_7 свою вину визнає у повному обсязі, наміру переховуватися від слідства не має, крім того, має намір відшкодувати збитки та завдану моральну шкоду потерпілим.

Заслухавши доповідь судді, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили про задоволення в повному обсязі апеляційної скарги, скасування судового рішення та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, а саме, домашній арешт, прокурора про законність, обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали клопотання, кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_12 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, будучи раніше судимим, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, а також підозрюваним в іншому кримінальному провадженні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке, відповідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, в якому щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету, достовірно знаючи про суворість призначеного йому покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється, у разі доведеності його вини, в зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, під час судового розгляду, слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, під тягарем кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Одночасно слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 після дорожньо-транспортної пригоди зі смертю потерпілого, достовірно усвідомлюючи про причетність до вказаної події, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в зв`язку з чим працівниками поліції здійснювалося його переслідування.

Також враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у вигляді можливого призначення йому покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, з метою уникнення даного покарання, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні. При цьому, враховуючи право підозрюваного ОСОБА_7 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних свідків, а також місця їх проживання, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а також покази підозрюваного ОСОБА_7 щодо його бажання поспілкуватися з родичами потерпілого та порозумітися з ними, при цьому не шляхом надання матеріальної компенсації, слідчий суддя не виключає можливість спілкування підозрюваного зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, із застосуванням до них як фізичного, так і морального тиску.

Слідчий суддя також прийняв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, а також підозрюваним в іншому кримінальному провадженні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 не працевлаштований, джерел прибутку не має, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, що, перебуваючи на волі, останній може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працює, не одружений, на його утриманні малолітні, неповнолітні діти та непрацездатні батьки не перебувають, його матір на даний час проживає з іншим сином, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, слідчий суддя правильно застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, що є необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених в ухвалі слідчого судді і передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, під тягарем кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, та одночасно врахував, що він офіційно не працює, джерел прибутку не має, не одружений, на його утриманні малолітні, неповнолітні діти та непрацездатні батьки не перебувають, його матір на даний час проживає з іншим сином, тобто у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, в зв`язку із чим вважав , що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Також слідчим суддею враховано, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, наслідком якого є смерть людини, в зв`язку із чим прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

З даними мотивами слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Обставин, які можуть слугувати підставами для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, колегією суддів не встановлено.

Посилання сторони захисту, як на підставу для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу те, що в ході судового розгляду встановлені обставини, на підставі яких можна стверджувати, що ОСОБА_7 свою вину визнає у повному обсязі, наміру переховуватися від слідства не має, крім того, має намір відшкодувати збитки та завдану моральну шкоду потерпілим, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки будь-яким об`єктивними даними, які не були предметом розгляду місцевого суду, не підтверджені.

Також не підлягають до задоволення доводи захисника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 про те, що при розгляді клопотання та постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції можливість внесення застави підозрюваним ОСОБА_7 не передбачив, що є порушенням норм кримінального процесуального законодавства, оскільки дані доводи є помилковими та які спростовуються мотивувальною частиною оскаржуваної ухвали, в які слідчим суддею зазначено причини відсутності підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави, що відповідає вимогам ч.4 ст.183 КПК України.

Даних, про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою, по справі не здобуто.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у виді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.183, 193, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2020 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з 09 квітня 2020 року по 07 червня 2020 включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді