№ 141/929/19
ВИРОК
Іменем України

13.01.2020р. Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище кримінальне провадження № 1-кп/143/120/2019, що зареєстроване в ЄРДР 04.10.2019 за №0000120 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблуновиця Оратівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, безробітнього, раніше судимого: 24.05.2018 Апеляційним судом Вінницької області за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75, п.п. 3,4 ст. ч.1 ст. 76 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.389 КК України, -

В с т а н о в и в:

19.11.2019, на підставі ухвали Віницького апеляційного суду від 13.11.2019 до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000120 від 04.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України.

В ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 24.05.2018 вироком Апеляційного суду Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75, п.п. 3,4 ч.1 ст. 76 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Зокрема, ОСОБА_4 кримінально-виконавчою інспекцією 26.06.2018 роз`яснено порядок і умови відбування покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобами, відібрана підписка про те, що у разі ухилення від відбуття покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України.

Але, не зважаючи на вказане, ОСОБА_4 , діючи умисно та маючи намір на ухилення від відбуття додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами відповідно до наказу №22 від 13 березня 2019 року ТОВ «Яблуневе-С» с. Яблуновиця Оратівського району Вінницької області був переведений з посади слюсаря по ремонту агрегатів на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва вказаного господарства. На вказаній посаді ОСОБА_4 перебував до 06.08.2019, в ході чого виконував поставлені завдання, які безпосередньо пов`язані із керуванням транспортними засобами. Відповідно до наказу №42 від 06.08.2019 ОСОБА_4 переведено з посади тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на посаду слюсаря по ремонту агрегатів.

Окрім того, 28.06.2019 приблизно о 02 годині 00 хвилин в смт. Оратів Вінницької області по вул. Героїв Майдану ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «DEO» моделі «SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Він же, 28.06.2019, приблизно о 02 годині 00 хвилин в смт. Оратів Вінницької області по вул. Героїв Майдану, керував цим же автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що згідно з постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 06.09.2019 був притягнений до адміністративної відповідальності та на нього знову накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 гривень.

Тобто, своїми діями та безвідповідальним ставленням до відбування покарання ОСОБА_4 показав, що стати на шлях виправлення він не бажає, від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами ухиляється.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, за обставин викладених у обвинувальному акті, щиро каявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, його позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо (а. с. 41), на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває (а. с. 52-53). Раніше судимий (а. с. 49-51).

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_4 , вчинення ним нового злочину у період іспитового строку.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обставин, які б згідно зі ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Частиною 3 ст.78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами ст.ст.71, 72 КК України.

У відповідності до ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу винного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 389 КК України у виді обмеження волі, оскільки його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства, при цьому саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Також, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що відповідно до ч.3 ст.78, ст.71, 72 КК України, йому необхідно призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 24.05.2018, за яким ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання був звільнений з іспитовим строком 2 роки.

Судових витрат немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.1 ст.389 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.389 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 24.05.2018 та на підставі ст. 72 КК України призначити йому остаточне покарання у виді 4 (чотири) роки і 3 (три) місяці позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Початок строку покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя