Єдиний унікальний номер 205/3949/20
Провадження № 1-в/205/324/20
УХВАЛА
Іменем України

9 червня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

1 червня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, в якому просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України.
В обґрунтування доводів клопотання захисник зазначає, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Цим же вироком постановлено визначити останньому запобіжний захід з підписки про невиїзд з тримання під вартою з моменту набрання вироком законної сили. Вказаний вирок набрав законної сили 16 липня 2010 року.
У період з 16 липня 2010 року до 21 травня 2020 року зазначений вирок відносно ОСОБА_4 не виконувався. Засуджений ОСОБА_4 не ухилявся від відбування покарання та не вчиняв нових злочинів до закінчення строків, передбачених ч. 1 ст. 80 КК України, у зв`язку з чим, строк давності виконання обвинувального вироку від 30 червня 2010 року відносно ОСОБА_4 закінчився.
21 травня 2020 року о 8.00 год. ОСОБА_4 було затримано оперуповноваженим СКП Новокодацького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 на підставі вироку суду з метою його виконання.
Захисник зазначає, що на даний час наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, у зв`язку з чим просить звільнити останнього від відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2010 року, що набрав законної сили 16 липня 2010 року.
Захисник адвокат ОСОБА_3 клопотання в інтересах засудженого ОСОБА_4 підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у клопотанні.
В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання свого захисника підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Крім того, ОСОБА_4 суду пояснив, що після засудження у 2010 році він постійно проживав за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , певний час працював у сільськогосподарському підприємстві, певний час працював в ТОВ «Зеленбуд», але без офіційного оформлення. У цей час до нього додому ніхто з працівників правоохоронних органів не приходив та його ніколи нікуди не викликали. 21 травня 2020 року він перебував за місцем свого проживання, коли до нього прийшов працівник поліції і запропонував йому проїхати з ним, щоб підписати якісь документи, на що він погодився. Після цього його було затримано.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що дійсно з дня набрання законної сили вироком суду щодо ОСОБА_4 пройшло більше п`яти років, що відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України утворює підстави для звільнення його від призначеного покарання. Обставин, які б вказували на переривання строку давності виконання вироку суду щодо ОСОБА_4 не встановлено.
Суд, вислухавши думки засудженого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання та кримінальної справи, доходить наступних висновків.
З матеріалів кримінальної справи 1-368/2010 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України встановлено наступне.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 1-368/2010) від 30 червня 2010 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено підписку про невиїзд. Цим же вироком визначено змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою після набрання вироком законної сили, рахуючи початок строку відбування призначеного покарання з д моменту його затримання.
Відповідно розпорядження Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.07.2010 року вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 16 липня 2010 року та направлений для виконання до Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
03 грудня 2010 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська на адресу начальника Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області направлено запит з вимогою повідомити про результати виконання вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 07 квітня 2011 року на адресу начальника Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області направлено повторний запит з вимогою повідомити результати виконання вказаного вироку.
06 травня 2011 року на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло повідомлення начальника Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області згідно якого у відношенні ОСОБА_4 здійснюються оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення та затримання розшукуваного.
В подальшому, Ленінським районним судом м. Дніпропетровська неодноразово, а саме, 27 вересня 2011 року, 08 жовтня 2012 року, 21 січня 2013 року, 25 вересня 2013 року, 29 травня 2014 року, 20 березня 2015 року, 23 листопада 2015 року, 01 серпня 2016 року, 09 червня 2017 року, 02 листопада 2017 року та 19 березня 2019 року на адресу Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області направлялися запити з вимогою повідомити стан виконання вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2010 року відносно ОСОБА_4 , на які надходили аналогічні за змістом відповіді, відповідно до яких у відношенні ОСОБА_4 здійснюються оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення та затримання розшукуваного.
25 травня 2020 року на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло повідомлення Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2010 року та копія рапорту про затримання особи, з якого вбачається, що 21 травня 2020 року о 8.00 год. ОСОБА_4 був затриманий за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
З матеріалів, доданих до клопотання захисника встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 24 січня 2000 року Ленінським РВ УМВС України ОСОБА_4 з 04 лютого 2000 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
23 грудня 2010 року Ленінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області до зазначеного паспорту громадянина України була вклеєна оновлена фотокартка ОСОБА_4 .
Із трудової книжки на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 з травня по грудень 2014 року був офіційно працевлаштований різноробочим у СФГ «Мічуріна», з грудня 2014 року по травень 2015 року перебував на обліку у Ленінському районному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, з травня 2015 року по листопад 2015 року знову був працевлаштований різноробочим у СФГ «Мічуріна».
Відповідно до постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді тридцяти годин громадських робіт.
Із зазначеної постанови судді вбачається, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 складені та направлені до суду Ленінським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_4 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, із вказаної постанови судді вбачається, що ОСОБА_4 був присутнім при розгляді суддею справи про адміністративне правопорушення та надавав свої пояснення.
Із вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_4 , після ухвалення щодо нього вироку Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 30 червня 2010 року та набрання цим вироком законної сили 16 липня 2010 року, місця постійного проживання не змінював, проживав за місцем своєї реєстрації, взаємодіяв з державними органами, в тому числі й з органами внутрішніх справ та Національної поліції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Згідно вимог ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 ухилявся від виконання вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2010 року або вчиняв інші злочини тощо суду не надано. При цьому, суд зауважує, що нез`явлення засудженого для відбування покарання, при відсутності інших ознак ухилення від його відбування, само по собі не може розцінюватися як ухилення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки чинне законодавства не передбачає обов`язку засудженого самостійно з`являтися до органу (посадової особи) уповноваженої на виконання вироку суду.
Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2010 року за тяжкий злочин до покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а з дня набрання вироку законної сили, тобто з 16 липня 2010 року до фактичного затримання ОСОБА_4 , тобто до 21 травня 2020 року, зазначений вирок суду не був виконаний у строк п`ять років, суд доходить висновку про закінчення строку давності виконання вказаного вироку відносно ОСОБА_4 та необхідність звільнення його від відбування покарання.
При цьому, суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 був затриманий 21 травня 2020 року на підставі вироку суду, строк давності виконання якого вже закінчився, підстав для утримання його під вартою суд не вбачає, отже останній підлягає звільненню негайно у залі суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 369-372, 537-539 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України, звільнивши його з під варти негайно в залі судового засідання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1