Справа №195/695/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.03.2020 року за № 0000130 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Весела Федорівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, незаміжня, непрацює, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше несудима,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 191 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 згідно трудового договору між працівником і фізичною особою, яка виконує найману працю від 03.02.2020 року, призначена на посаду продавця продуктового магазину ФОП « ОСОБА_5 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого на працівника покладено обов`язки: реалізація продовольчих та непродовольчих товарів; збереження товарно-матеріальних цінностей; дотримання санітарно-гігієнічних норм.
Також, між керівником підприємства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та працівником - продавцем ОСОБА_3 03.02.2020 року укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого працівник, який займає посаду продавця, а саме: ОСОБА_3 виконує роботу безпосередньо пов`язану зі збереженням, обробкою, продажем (відпуском) матеріальних цінностей; приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків, своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей, вести облік складати і передавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та залишки ввірених йому матеріальних цінностей, брати участь у інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.

Так, в період часу з 03.02.2020 по 24.03.2020 (точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим) ОСОБА_3 перебуваючи на посаді продавця продуктового магазину ФОП « ОСОБА_5 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , знаходилась за місцем роботи, де в неї виник злочинний умисел спрямований на незаконне привласнення чужого майна товарно-матеріальних цінностей продуктового магазину ФОП « ОСОБА_5 », яке перебувало в її віданні, з метою використання продовольчих товарів та грошових коштів на власні потреби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, а саме: товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів продуктового магазину ФОП « ОСОБА_5 », в період з 03.02.2020 по 24.03.2020 (точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим), перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні продуктового магазину ФОП « ОСОБА_5 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , виконуючи обов`язки продавця у вказаному магазині згідно вищезазначеного трудового договору, будучи матеріально-відповідальною особою, якій були передані у відання товарно-матеріальні цінності, діючи таємно, умисно, незаконно, протиправно і безоплатно, з корисливих мотивів, з метою використання продовольчих товарів та грошових коштів на власні потреби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом неодноразового вчинення тотожних фізичних дій у вказаний період, привласнила собі чуже майно, яке знаходилося у вказаному магазині, а саме: товарно-матеріальні цінності у вигляді продовольчих товарів та грошових коштів на загальну суму 22683,00 гривень, які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила майнову шкоду зазначеній особі на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_3 судом кваліфіковано за ч.1 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні.
В судовому засіданні обвинувачений погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнала, розкаявся в скоєному. Попросила вибачення в потерпілої, пояснила що взяла гроші через скрутне матеріальне положення, на власні потреби, а саме щоб сплатити комунальні послуги. Планувала в подальшому самостійно погасити заборгованість. Просить суворо її не карати. Принесла свої вибачення потерпілій. Зобов`язалась повернути грошові кошти їй в повному обсязі.
Потерпіла, ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 працювала в її магазині. Під час ревізії виявила недостачу грошей. Зазначила що ОСОБА_3 частково повернула їй грошові кошти. Просить винести покарання на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснити обмеження, щодо оскарження таких обставин, суд визнав у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи та обмежитись лише допитом обвинуваченої та потерпілої, дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченої. Окрім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 К. (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання обвинуваченої ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченою добровільно, значення змісту якого вона правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі її самовикриття.
Судом встановлено, що обвинувачена на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, що підтверджується відповідними довідками лікарів та характеристикою з органів місцевого самоврядування, має на утриманні малолітню дитину 2015 року.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.
До обставин, пом`якшувальних покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та важке матеріальне становище.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачену ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочину який згідно ст. 12 КК України є невеликої тяжкості, особу обвинуваченої ОСОБА_3 який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину. Вчинила злочин з корисливих мотивів. Обвинувачена є суб`єктом інкримінованого їй злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особу обвинуваченої, яка вину визнала, розкаялася, з метою її перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд вважає необхідним обрати обвинуваченій покарання не пов`язане з позбавленням волі, у виді штрафу що буде достатнім для її перевиховання та упередження у скоєні нею злочинів в подальшому.
Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1