Справа № 645/5309/17
Провадження № 1-кс/645/498/20
УХВАЛА
Іменем України

16 квітня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
потерпілого ОСОБА_3
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову від 23 березня 2020 року старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001511 від 24.06.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 382 КК України, -
в с т а н о в и в :
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001511 від 23.03.2020 про вчинення злочину за фактом порушення посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Водомер» прав заявника, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України.

На обґрунтування скарги скаржник посилалася на те, що 19.06.2017 до Харківської місцевої прокуратури №3 ним було подано заяву про вчинення злочину за фактом порушення посадовими особами ТОВ НВП «Водомер» його прав та законодавства про працю. За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області 24.06.2017 зареєстровано кримінальне провадження №0001511 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Підставою для такого звернення скаржник зазначає, що у червні 2017 року його було призвано на військову службу до Збройних сил України за призовом осіб офіцерського складу, про що було повідомлено адміністрації ТОВ НВП «Водомер», де скаржник працював. Проте, керівництво ТОВ НВП «Водомер» наполягали на його звільненні за власним бажанням, мотивуючи тим, що, його призов до лав ЗСУ, підприємство буде нести додаткові витрати, на що скаржник відмовився.

В подальшому керівництву ТОВ НВП «Водомер» була надана повістка про призов на військову службу та довідка-роз`яснення для роботодавця, де було зазначено, що працівник, призваний на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, має гарантії та пільги, визначені чинним законодавством. Не зважаючи на це, наказом № 8-К від 16.06.2017 ОСОБА_3 було звільнено на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України. Таким чином дії посадових осіб ТОВ НВП «Водомер» мають ознаки злочину, визначеного ч.1 ст.172 КК України.

16.03.2020 ОСОБА_3 звернувся до Харківської місцевої прокуратури №3 з клопотанням про заміну процесуального керівника прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 у порядку ч.3 ст.37 КПК України у зв`язку з бездіяльністю та саботажем процесуального керівника в розслідуванні кримінального провадження, проте клопотання не було розглянуте. 10.04.2020 Фрунзенський суд м. Харкова задовольнив скаргу ОСОБА_3 та зобов`язав керівника Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 належним чином розглянути його клопотання від 16.03.2020.

Таким чином, постановою від 23.03.2020 старший слідчий СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні директора ТОВ НВП «Водомер» ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, без фактичного розгляду клопотання ОСОБА_3 від 16.03.2020, що встановлено судом.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Слідчий чи прокурор до судового засідання не з`явились, матеріалів кримінального провадження не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.06.2017 наказом №8-К ОСОБА_3 було звільнено з посади монтажника приладів і апаратури автоматичного контролю, регулювання та управління ТОВ НВП «Водомер» на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП.

19.06.2017 ОСОБА_3 до Харківської місцевої прокуратури №3 подано заяву про вчинення злочину за фактом порушення посадовими особами ТОВ НВП «Водомер» його прав та законодавства про працю.

Відомості про кримінальне правопорушення по вказаній заяві за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2017 року за №0001511.

13.11.2018 до Немишлянського П ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 про те, що посадові особи ТОВ НВП «Водомер» не виконують рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.08.2018 щодо поновлення на роботі.

За даним фактом 14.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0002754 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Постановою місцевої прокуратури від 02.08.2019 матеріали досудових розслідувань за № 0001511 від 24.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, та № 0002754 від 14.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, об`єднані в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001511.

16.03.2020 ОСОБА_3 звернувся до керівника Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 з клопотанням про заміну процесуального керівника прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 у порядку ч.3 ст.37 КПК України, у зв`язку з бездіяльністю та саботажем процесуального керівника в розслідуванні кримінального провадження. Проте клопотання не було розглянуте.

10.04.2020 Фрунзенський суд м. Харкова задовольнив скаргу ОСОБА_3 та зобов`язав керівника Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 належним чином розглянути клопотання від 16.03.2020.

Постановою старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 від 23 березня 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001511 від 24.06.2017 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні директора ТОВ НВП «Водомер» ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 382 КК України, без розгляду клопотання ОСОБА_3 від 16.03.2020.

Постанова мотивована тим, що на теперішній час на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.05.2018 ОСОБА_3 поновлено на посаді у ТОВ НВП «Водомер», на користь ОСОБА_3 перераховані кошти за час його вимушеного прогулу в сумі 92097,47 платіжним дорученням №633 від16.11.2018, рішення суду виконано у повному обсязі, а тому підстав, які б вказували на звільнення ОСОБА_3 з займаної посади з особистих мотивів директором ОСОБА_7 , та на те, що при цьому було вчинене грубе порушення трудового законодавства в ході досудового слідства не встановлено.
Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження, в ході досудового слідства було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , допитаний директор ТОВ НВП «Водомер» ОСОБА_7 . Інші слідчі дії не проводились.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Розглядаючи скаргу по суті, суд керується нижчевикладеними положеннями чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 38 КПК України, передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що слідчим не було вчинено всіх заходів стосовно всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження та не надано їм належну правову оцінку.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з положеннями статті 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад передбаченого Кримінальним кодексом України злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона злочину.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинне знайти відображення в мотивуванні постанови про закриття кримінального провадження, яке виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинне знайти відображення в мотивуванні постанови про закриття кримінального провадження, яке виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки в сукупності слідчим доказів, які стосуються цього провадження.
За таких обставин слідчим не було проведено всіх необхідних та достатніх слідчих розшукових дій, які б достовірно та об`єктивно підтверджували відсутність складу злочину, передбачено ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 382 КК України.
Крім цього, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не мотивована належним чином, оскільки не містить аналізу елементів складу злочину та не зроблених на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження, які свідчать про відсутність необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі.
Проаналізувавши вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зокрема, оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, керуючись вимогами приписів ч. 2 ст. 9 та ч. 5 ст. 110 КПК України, та беручи до уваги те, що слідчим не здійснено всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження і відсутнє належне правове обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження на їх основі, що свідчить про незабезпечення слідчим прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, а тому приходжу до висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження №0001511 від 24 червня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 382 КК України
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування, залежно від того, чи були встановлені обставини, що підлягають доказуванню, зазначені в ст. 91 КПК України, та виконані інші вимоги КПК України, при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, приймає одне з таких рішень: скасовує рішення слідчого чи відмовляє у задоволенні скарги.
Таким чином, з огляду на викладене, вважаю скаргу ОСОБА_3 такою, що підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчийсуддя,

п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову від 23 березня 2020 року старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001511 від 24.06.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 382 КК України скасувати.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.04.2020 об 11 год. 00 хвилин.
Слідчий суддя