Житомирський апеляційний суд
Справа №935/3/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд
в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПП «Виробниче комерційне підприємство Проспект» на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 січня 2020 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000711, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.01.2020 р. та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, що заявлене в рамках кримінального провадження № 0000711 від 28.12.2019 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 зазначає, що дане судове рішення постановлено з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповним з`ясуванням обставин справи у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Зазначає, що відсутня правова підстава для накладення арешту на майно, в рамках розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України.

Вважає, що відсутня одна з обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, а саме небезпека для життя, здоров`я людей чи довкілля. Також відсутні відомості про виявлення обставин, що свідчать про наявність певної небезпеки для життя чи здоров`я людей, довкілля або ж посилання на відомі факти, документи, які б підтверджували дану інформацію.

Вказує, що у рапорті, протоколі огляду та в описовій частині клопотання про накладення арешту, зазначено, що відсутні дозвільні документи на придбання та перевезення вантажу у водія. Проте, постановою про визнання речовими доказами в даному кримінальному провадженні, визнається речовим доказом товарно-транспортна накладна, в якій міститься інформація про вантаж, його масу, прізвище та ім`я водія, а також дані про перевізника та вантажовідправника. Зі змісту письмових пояснень водія, не вбачається, що останній надав інформацію про відсутність у нього дозвільних документів на перевезення вантажу, як це зазначено у клопотанні про накладення арешту.

Зазначає, що підозрюваний, потерпілий чи цивільний позивач в кримінальному провадженні відсутні. Будь-яких об`єктивних даних, що свідчать про наявність ризиків, для відвернення яких накладається арешт на майно відповідно до ч.1 ст.170 КПК України не зазначено.

Згідно ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 січня 2020 року частково задоволено клопотання слідчого.

Накладено арешт у виді тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку на вилучені під час огляду об`єкти, з метою збереження речових доказів: автомобіль марки DAF моделі TFG XT 105 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , напівпричеп марки PANAV моделі NS 139 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію автомобіля серії НОМЕР_3 та напівпричепу НОМЕР_4 , ключі від автомобіля, що належать ПП ВКП «Проспект» у виді заборони відчуження та розпорядження цим майном.

Накладено арешт у виді тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку на: товарно-транспортну накладну № ТТН27Дк2019-01 без дати складання, ґрунтосуміш подібну до піску, що знаходиться у вказаному в п.2 ухвали напівпричепі у виді заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном. Відмовлено в задоволенні іншої частини клопотання.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на транспортні засоби, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий послався на те, що вилучена піщана ґрунтосуміш, подібна до піску, автомобіль марки DAF моделі TFG XF 105 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , ключі від нього, напівпричеп марки PANAV моделі NS 139 з державним номерним знаком НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, товарно-транспортна накладна № ТТН27Дк2019-1 без дати складання визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є предметом та знаряддям кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Частково задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме: на автомобіль марки DAF моделі TFG XF 105 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , напівпричеп марки PANAV моделі NS 139 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію автомобіля серії НОМЕР_3 та напівпричепу НОМЕР_4 , ключі від автомобіля, слідчий суддя виходив з наявності підстав вважати, що стороною обвинувачення доведена необхідність арешту вищевказаних транспортних засобів як речового доказу у формі заборони права на відчуження та розпорядження цим майном з метою його збереження та запобігання можливості його відчуження, з чим погоджується і колегія суддів.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на ґрунтосуміш, подібну до піску, та товарно-транспортну накладну ТТН27Дк2019-01, слідчий суддя врахував, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000711 та може бути в подальшому використане для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення з метою запобігання можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих об`єктів, а також з метою збереження речових доказів, які мають вагоме значення для проведення повного, неупередженого та ефективного досудового розслідування. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою старшого слідчого Коростшівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 28.12.2019 року, вилучене майно визнано речовими доказами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 28.12.2019 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.240 КК України, а саме те, що за межами с. Стрижівка, Коростишівського району Житомирської області працівниками поліції зупинено вантажний автомобіль марки DAF моделі TFG XF 105 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з напівпричепом марки PANAV моделі NS 139 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , заповненим ґрунтосумішшю подібною до піску, без належним чином заповнених супровідних документів.
Доводи апелянта щодо неправильної правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч.1 ст.240 КК України, яке було внесено органами досудового розслідування до ЄРДР, висновків суду не спростовують, оскільки на даному етапі кримінального провадження питання щодо обґрунтованості правової кваліфікації не вирішується.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

За таких підстав, ухвала слідчого судді від 08 січня 2020 року є законною та обґрунтованою, правові підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПП «Виробниче комерційне підприємство Проспект» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 січня 2020 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: