Справа № 159/2922/20
Провадження № 1-кс/159/891/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

21 червня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
з участю:
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001015 від 15 червня 2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вінза попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства малолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розголошення відомостей, які останній бажав зберегти в таємниці, вимагали та 19 червня 2020 року отримали від малолітнього ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 200 доларів США, в рівних частинах по 100 доларів США кожен, які вказаного дня малолітній ОСОБА_8 , близько 17 години 00 хвилин, неподалік будинку АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_5 та близько 17 години 30 хвилин того ж дня, неподалік супермаркету "Вопак", що по вул. Володимирська, 120 в м. Ковелі Волинської області передав ОСОБА_7 , чим батькові малолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрому належать вказані грошові кошти, завдали майнової шкоди на вказану суму, а малолітньому ОСОБА_8 завдали моральної шкоди.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2020 року за № 0001015 і розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

19 червня 2020 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
20 червня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
21.06.2020 року старший слідчий ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування щодопідозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу мотивована наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскількиОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі до семи років; не працевлаштований; має сумнівну репутацію; не одружений, дітей та утриманців не має, проживає окремо від матері, а тому може з легкістю залишити місце проживання та виїхати за межі Волинської області. Крім цього, йому відомоде проживають потерпілий та свідки, а тому, перебуваючи на свободі може впливати на потерпілого, який є малолітньою особою, чинити психологічний та інший тиск на останнього, а також вступити в змову зі свідками з метою дачі неправдивих, надуманих, перекручених показів для уникнення відповідальності за скоєне. Крім цього, 13 червня 2020 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України в порядку ст. 291 КПК України скеровано до суду, де перебуває на розгляді на даний час. Разом з тим встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, вже протягом тривалого часу вимагав грошові кошти в малолітнього ОСОБА_8 , що вказує на те, що він систематично вчиняє нові злочини.

Наведене, на думку слідчого, свідчить про те, що жоден із запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, викладених вище.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання та просили обрати щодо нього домашній арешт за адресою проживання його матері в смт. Люблинець Ковельського району.
Зокрема, захисник вказувала на те, що підозра не є достатньо обґрунтованою, а дані про підозрюваного свідчать про те, що в даному випадку буде достатньо застосування домашнього арешту щодо нього.
Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з ЄРДР, слідчий суддя вважає, що внесене слідчим клопотання є підставним та підлягає до задоволення.
Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.
Виконуючи вимоги законодавства слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів.
Про обґрунтованість підозри переконливо свідчать матеріали кримінального провадження, досліджені в ході судового розгляду даного клопотання.
Таким чином, оцінивши вагомість доказів, як того вимагає ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає підозру за ч. 2 ст. 189 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_5 , обґрунтованою.

Більше того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» (№ 35615/06 від 13.11.07), Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати оголошену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного даного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Зважаючи на викладене вище, доводи захисту щодо необґрунтованості підозри та в зв`язку з цим недоцільності обрання самого суворого запобіжного заходу щодо підозрюваного, є безпідставними.
Слідчий суддя, зважаючи на дані про особу підозрюваного, також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 раніше не був судимим, проте до суду скеровано обвинувальний акт щодо нього за ч. 1 ст. 185 КК України, що опосередковано свідчить про його схильність до вчинення злочинів; офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків, що може спонукати його до незаконного здобуття коштів для проживання; не одружений, проживає окремо від матері, а тому не має сталих соціальних зв`язків, що дає йому можливість в будь-який час змінити фактичне місце проживання.
Зазначені обставини переконливо свідчать про те, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім цього, враховуючи зміст підозри, визначальне значення для доведеності винуватості особи будуть мати показання потерпілого та свідків, а тому досить високим є ризик можливого впливу на них.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, у сукупності з відомостями, що характеризують його як особу, дає підстави вважати, що значущість зазначених ризиків є досить високою, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти переліченим ризикам. За таких обставин до ОСОБА_5 слід застосувати найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заборон, визначених ст. 183 КПК України, щодо застосування цього запобіжного заходу відносно підозрюваного не встановлено.
Крім цього, обираючи саме найсуворіший запобіжний захід щодо підозрюваного, слідчий суддя виходить з того, що інкримінований останньому злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Доводи сторони захисту про можливість та доцільність застосування до підозрюваного іншого (більш м`якого) запобіжного заходу, не спростовують зазначених вище висновків, а тому слідчий суддя відхиляє їх.

В силу ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину з погрозою застосування насильства, слідчий суддя, в силу вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з подальшим його утриманням в ІТТ № 2 ГУНП у Волинській області, ДУ "Луцький слідчий ізолятор", ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" або в дільницях слідчих ізоляторів при установах виконання покарань Волинської та Рівненської областей.

Дата початку дії ухвали в частині строків тримання під вартою 19 червня 2020 року.

Дата закінчення дії ухвали в частині строків тримання під вартою 17 серпня 2020 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надати підозрюваному, його захиснику, прокурору, слідчому, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1