Справа №: 398/4215/19
провадження №: 1-кп/398/225/20
УХВАЛА
Іменем України

"20" лютого 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , захисника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Олександрії клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000536 від 08 листопада 2019 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за фактом скоєння ним суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
05 листопада 2019 року близько 16.00 год., більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_6 , будучи особою, яка відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №414 від 22.11.2019 року страждає хронічним психічним захворюванням у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки (згідно МКХ-10, F-70.1), перебував на території домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить його матері, під час якого помітив, що на території сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпілий ОСОБА_7 , за будинком під парканом знаходиться велосипед марки «Україна», синього кольору. При цьому, ОСОБА_6 , являючись особою не здатною в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними, будучи ніким не поміченим, переліз через паркан та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , та в подальшому шляхом вільного доступу ОСОБА_6 заволодів велосипедом марки «Україна» синього кольору, придбаним власником новим у 2014 році та бувшим у використанні, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3214 від 12.11.2019 року з урахуванням зносу, становить 700 грн. Викраденим велосипедом ОСОБА_6 розпорядився, доставивши його до домоволодіння за місцем свого проживання, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 700 грн. Отже, ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні ОСОБА_6 надав показання, відповідно до яких він перебував за місцем проживання своєї матері, через паркан побачив велосипед «Україна», який стояв на сусідньому подвір`ї та належав сусіду ОСОБА_7 , переліз через паркан, взяв велосипед, покатався на ньому, а потім поставив у сарай на території домоволодіння його матері, де він й зберігався. Через декілька днів йому зателефонував брат та повідомив, що за місцем його проживання до будинку бабусі ОСОБА_4 прийшли працівники поліції з приводу велосипеда, він прийшов додому, все розповів та разом з працівниками поліції вони пішли до будинку матері, де він показав, де зберігає велосипед та віддав його працівникам поліції. Проти застосування заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не заперечував.
Вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст.185 КК України підтверджується дослідженими судом фактичними даними, які містяться в наступних джерелах доказів:
- протоколі огляду місця події від 08.11.2019 року, з фототаблицями, проведеного з 16 год. 00 хв. по 16 год. 35 хв., в ході якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого нічого не вилучалося;
- протоколі огляду місця події від 08.11.2019 року, з фототаблицями, в ході якого оглянута ділянка місцевості розташована поруч з територією домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Вхід на територію домоволодіння здійснюється через металеву хвіртку, праворуч від якої наявні металеві ворота. В момент огляду поруч з воротами знаходиться велосипед марки «Україна» синього кольору з переднім крилом чорного кольору. На землі поруч з велосипедом знаходиться металевий багажник. Поруч з велосипедом знаходиться ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що викрав даний велосипед з двору за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події вилучений велосипед марки «Україна» з металевим багажником;
-висновку судово-товарознавчої експертизи №3214 від 12.11.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу станом цін на 06 листопада 2019 року не представленого на експертизу велосипеду марки «Україна», синього кольору, з крилами чорного кольору, придбаного в 2014 році, бувшим у використанні, у справному стані, складає 700,00 грн.;
За висновком судово-психіатричної експертизи № 414 від 22.11.2019 року ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав і на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки (згідно МКХ-10, F-70.1), які вимагають догляду або лікувальних заходів. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати неосудним, не здатний в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Також судом досліджені наступні процесуальні рішення та документи: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.11.2019 року №0000536, протокол про прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_7 від 08.11.2019 року, заява ОСОБА_8 від 08.11.2019 року про дозвіл на проведення слідчих дій на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , заява ОСОБА_6 від 08.11.2019 року про добровільну видачу велосипеду марки «Україна» синього кольору, постанова про призначення судово-психіатричної експертизи від 18.11.2019 року, постанова про зміну порядку досудового розслідування від 28.12.2019 року, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 28.12.2019 року, які підтверджують достовірність, можливість використання та допустимість інших досліджених судом доказів.
Крім того, для вирішення питання щодо речових доказів судом досліджено: постанову про визнання речовими доказами від 12.11.2019 року, зберігальну розписку ОСОБА_7 від 12.11.2019 року про отримання велосипеду марки «Україна», синього кольору, з крилами чорного кольору.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Захисник не оспорював правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , не заперечував проти застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Законний представник - опікун ОСОБА_4 також не заперечувала проти задоволення клопотання та застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 1 ст. 185 КК України, яке було вчинене ОСОБА_6 у стані неосудності, оскільки він не здатний в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними та підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України.
Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Як передбачено ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

За приписами ч. 2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

В пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визначено, що з огляду на вимоги статей 19, 94 КК до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не здатний в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними.
Також, при визначенні виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує те, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з таємним викраденням чужого майна, тому відносно нього підлягає застосуванню примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Підстав для застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, відносно ОСОБА_6 суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 92, 93, 94 Кримінального кодексу України, ст.ст.503, 512, 513, 392, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Речові докази: велосипед марки «Україна», синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1