15.04.2020 Справа № 756/3603/17
Унікальний № 756/3603/17
Провадження № 1-кп/756/130/20
У Х В А Л А

15 квітня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000676 від 24.01.2017 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської обл., громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 30.07.2002 року вироком Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до 14 років позбавлення волі, та 18.07.2012 року звільненого умовно-достроково на 3 роки 4 місяці 29 днів,
які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
У даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 рахується за Оболонським районним судом м. Києва і строк дії застосованого до нього запобіжного заходу спливає 08.05.2020.
Прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, посилаючись на існування ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які, на думку прокурора, не зникли та не зменшилися.
Захисник ОСОБА_3 за договором - адвокат ОСОБА_7 - надіслала на електронну адресу суду клопотання про визнання причини її неявки в судове засідання поважною через наявні у неї ознаки ГРВІ та її перебуванням у зв`язку з цим в самоізоляції в домашніх умовах з метою убезпечення учасників процесу від ризику захворювання.

Захисник за призначенням для проведення окремої процесуальної дії ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив клопотання залишити без задоволення, застосувавши більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_3 також заперечував проти клопотання прокурора, підтримавши позицію захисника.

Вислухавши клопотання прокурора та думки осіб, які з`явилися, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 обвинувачуються у спільному вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. Крім цього, ці ж особи обвинувачуються у спільному вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 153 ч.1, 186 ч. 2, 187 ч.2 КК України у кримінальному провадженні, яке щодо них наразі розглядається Вишгородським районним судом Київської області. Таку інформацію суд розцінює не як доказ винуватості осіб, а як відомості, які їх характеризують та створюють ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, у разі перебування його на волі.
У даному випадку ризик є характеристикою ситуації, що має невизначеність результату, при можливій наявності несприятливих наслідків.
Крім того, ризик можливої спроби ОСОБА_3 переховуватися від суду не може бути спростований лише самими твердженнями захисника. Спроби переховуватися від суду тому і не реалізовані обвинуваченим наразі реально, оскільки останній тримається під вартою.
Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що дослідження доказів у кримінальному провадженні ще не завершено, як не завершено і з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, тобто не виконано вимоги ст. 363 КПК України.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою оцінено судом з урахуванням особливостей даного кримінального провадження, поведінки сторін та існування реального і справжнього суспільного інтересу.
За таких умов продовження тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим заходом, який, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.
Отже, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого не суперечить п.п. 1, 2 ч. 3 ст.132 КПК України та позиціям ЄСПЛ, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання ризиків. Міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Керуючись ст. ст. 350, 331, 132, 183, 177, 178, 199 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії раніше застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 13 червня 2020 року включно.
Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з томання під вартою на більш м`який відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1