Номер провадження 1-кп/243/569/2020
Номер справи 243/2953/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 14 » травня 2020 року колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів у режимі відеоконференції в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000028, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 липня 2018 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло в порядку спеціального судового провадження з прокуратури Вінницької області 01 квітня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден Німеччина, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч. 1 КК України.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України стосовно ОСОБА_8 не застосовувався та не обирався.

ВСТАНОВИЛА:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 01 квітня 2020 року з Прокуратури Вінницької області надійшов Обвинувальний акт з додатками кримінального провадження № 0000028, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч.1 КК України.

Ухвалою колегії суддів від 01 квітня 2020 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання на 10 квітня 2020 року, яке у зв`язку з неявкою до суду обвинуваченого неодноразово відкладалося.

Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі Обвинувального акту, вважає, що Обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, для внесення подання про визначення підсудності, для повернення обвинувального акту прокурору немає. Просить призначити розгляд кримінального провадження у спеціальному судовому провадженні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечував проти призначення кримінального провадження до розгляду. Вважає, що потрібно оголосити розшук обвинуваченого та призупинити провадження по справі.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши Обвинувальний акт з додатками, колегія суддів приходить до висновку, що Обвинувальний акт з додатками кримінального провадження № 0000028, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч.1 КК України підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України зазначено, що суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам закону.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, передбаченими ст. 7 КПК України, таким як верховенство права і законність. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

В пункті 2 Постанови Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16 зазначено таке: «При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.»

Згідно положення п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року зазначив, що у контексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінські проти Австрії). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).

Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа, реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Системний аналіз норм кримінального та кримінального процесуального законів України регламентують, що виклад фактичних обставин справи- це формулювання фактичного складу діяння, тобто конкретний опис поведінки особи й інших юридичних фактів, які встановлено (процесуально доведено) та мають кримінально-правове значення й у системному поєднанні утворюють фактичний склад злочину. Водночас таке формулювання не повинно містити абстрактних юридичних формулювань, безпосередньо вжитих у кримінальному законі, оскільки це буде не виклад фактичного складу злочину, а юридичне формулювання обвинувачення.

Згідно статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше), але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

Колегія суддів, не оцінюючи доведеність обвинувачення ОСОБА_8 , а лише перевіряючи його з приводу виконання вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, з метою забезпечення права обвинуваченого знати в чому його обвинувачують, констатує, що воно є неконкретним і не містить, як того вимагає п.5 ч.2 ст.291 КПК України, конкретного опису обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258 КК України, що не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 91 КПК України, в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження викладені поверхово, з наявністю абстрактних юридичних формулювань, а обставини, що характеризують об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, викладені неповно, без вказівок на час, місце та інші обставини злочину, які підлягають дослідженню при розгляді даної категорії справ.

Як вбачається зі змісту Обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у участі у терористичній організації, а також сприянні діяльності терористичної організації, а саме: у період з липня 2014 року по грудень 2017 року, діючи умисно, приймав участь та сприяв діяльності терористичної організації, поняття якої визначено ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», під назвою «Донецька народна республіка» - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

У конкретному провадженні мова йде про проведення дій з участі у терористичній організації, а також сприянні діяльності терористичної організації, однак викладаючи фактичні обставини справи, які орган досудового розслідування вважає встановленими, у обвинувальному акті не міститься відомостей про час, місце проведення таких дій, що є обов`язковими складовими доказування під час висунення обвинувачення в силу вимог ст. 91 КПК України, зазначено лише що -«…діючи умисно, з метою участі у терористичній організації «Донецька народна республіка», а також сприяння її діяльності ОСОБА_8 , з 17 липня 2014 року добровільно вступив на службу до загону «Суть времени ДНР» батальйону «Восток» терористичної організації «Донецька народна республіка» (з 06.06.2015 зазначений підрозділ (загін) увійшов до складу окремого батальйону спеціального призначення «Хан» 1 АК так званої МО «ДНР»), отримав камуфльований одяг, пройшов навчальні курси з фізичної підготовки, поводження з вогнепальною зброєю, обрав собі позивний « ОСОБА_9 ».

Зокрема, 24 жовтня 2017 року о 19:29, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянином ОСОБА_11 , який під час вказаної телефонної розмови повідомив ОСОБА_10 інформацію про те, що у н.п. Новгородське прибула велика кількість осіб - декілька сотень осіб, з числа ймовірно військовослужбовців ЗС України, позначаючи при цьому умовні позначення кількості цих осіб, що використовуються для дотримання конспіративності спілкування, зокрема, «відро» означає одну сотню, а «мішок» - вісім «відер». Після передачі вказаного аудіо запису, 24 жовтня 2017 року о 19:40, ОСОБА_8 відповів ОСОБА_10 текстовим повідомленням «Получил», чим засвідчив прийняття зазначеної вище інформації, її обробку та уточнення для використання в протиправній діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», спрямованій проти сил АТО.

Далі, 02 листопада 2017 року о 18:11, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянкою ОСОБА_12 інформацію про те, що 02 листопада 2017 року на залізничному вокзалі населеного пункту Костянтинівка Донецької області розвантажується військова техніка у кількості 20 одиниць танків, 20 одиниць вантажних автомобілів марки ГАЗ-66, 1 одиниці БТР, які прибули залізничним транспортом з боку міста Харків. Після передачі вказаного аудіо запису, 02 листопада 2017 року о 18:26, ОСОБА_8 відповів ОСОБА_10 текстовим повідомленням «Получил», чим засвідчив прийняття зазначеної вище інформації, її обробку та уточнення для використання в протиправній діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», спрямованій проти сил АТО.

В подальшому, 14 листопада 2017 року о 19:21, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянкою ОСОБА_12 інформацію про те, що в населений пункт Костянтинівка Донецької області прибуло 50 осіб з особового складу добровольчого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Крім того, ОСОБА_12 доповнила, що вказані особи розмістилися у приміщенні підприємства «Мегатекс» та мають в своєму розпорядженні військову техніку - БТРи та автомобілі-бензовози, а також, що на окраїні населеного пункту, на території Костянтинівського хімічного заводу, розміщено декілька бойових машин БМ-21 «Град». Після передачі вказаного аудіо запису, 14 листопада 2017 року о 19:31, ОСОБА_8 на запитання ОСОБА_10 «Получил» відповів текстовим повідомленням «Да», чим засвідчив прийняття зазначеної вище інформації, її обробку та уточнення для використання в протиправній діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», спрямованій проти сил АТО.

Далі, 25 листопада 2017 року о 18:44, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови із особою на ім`я « ОСОБА_13 » інформацію про те, що приблизно о 14 год. 00 хв. того ж дня у н.п. Кременівка Донецької області в бік м. Маріуполь Донецької області прослідувала колона військової техніки у складі чотирьох одиниць вантажних автомобілів «Урал» з особовим складом ЗС України, які під час відвідування місцевого магазину вели розмову про планування військового наступу у кінці грудня 2017 року із послідуючим виходом сил АТО до кордону з Російською Федерацією. Після передачі вказаного аудіо запису, 25 листопада 2017 року о 18:51, ОСОБА_8 відповів ОСОБА_10 текстовим повідомленням «Принял», чим засвідчив прийняття зазначеної вище інформації, її обробку та уточнення для використання в протиправній діяльності терористичної організації « Донецька народна республіка», спрямованій проти сил АТО.

В подальшому, 27 листопада 2017 року о 18:46, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянкою ОСОБА_12 інформацію про те, що зранку 27 листопада 2017 року до населеного пункту Костянтинівка Донецької області прибув потяг в складі одного вагону із «свининою на забій», маючи на увазі особовий склад ЗС України, та чотири залізничні платформи із завантаженими на них бойовими машинами БМП, які розвантажилися на залізничному вокзалі вказаного вище населеного пункту.

Далі, 05 грудня 2017 року о 21:05, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянкою ОСОБА_12 інформацію про те, що зранку, близько 11 год. 15 хв., в напрямку до населеного пункту Донецьк прослідувала колона військової техніки ЗСУ у складі близько 10 одиниць вантажних автомобілів марки ЗІЛ із завантаженим боєкомплектом у супроводі співробітників поліції.

В подальшому, 13 грудня 2017 року о 20:59, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянкою ОСОБА_12 інформацію про те, що на території заводу «Мегатекс» на даний момент розміщені військовослужбовці та техніка ЗСУ, а саме дві БМП, шість автомобілів РСЗВ «Град» та десять військових «тентованих» автомобілів.

Далі, 16 грудня 2017 року о 20:45 діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянкою ОСОБА_12 інформацію стосовно налагодження на заводі «Мегатекс» виробництва по виготовленню «боєголовок».

Крім того, 17 грудня 2017 року о 10:23, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянином ОСОБА_11 , який під час вказаної телефонної розмови повідомив ОСОБА_10 інформацію про те, що з пункту дислокації особового складу ЗС України, розташованого у місцевій школі АДРЕСА_2 , в напрямку н.п. Щербинівка Донецької області відбув майже весь особовий склад ЗС України, залишивши на місці дислокації лише декількох осіб. Після передачі вказаного аудіо запису 17 грудня 2017 року о 10:24 ОСОБА_8 відповів ОСОБА_10 текстовим повідомленням «Принял», чим засвідчив прийняття зазначеної вище інформації, її обробку та уточнення для використання в протиправній діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», спрямованій проти сил АТО.

Також, 31 грудня 2017 року о 15:06, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянином ОСОБА_11 , який під час вказаної телефонної розмови повідомив ОСОБА_10 інформацію про те, що з н.п. Мирополь в напрямку н.п Маріуполь Донецької області для виконання бойових завдань виїхала рота військовослужбовців ЗС України. Крім того, ОСОБА_11 під час тієї ж розмови повідомив ОСОБА_10 , що у н.п. Мирополь дислокується ще одна рота військовослужбовців ЗС України, яка після 31 грудня 2017 року також направляється для виконання бойових завдань у напрямку м. Маріуполь Донецької області. Того ж дня, о 15:06, ОСОБА_8 , діючи під позивним « ОСОБА_9 », за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», отримав від ОСОБА_10 аудіо запис телефонної розмови з громадянином ОСОБА_11 , який під час вказаної телефонної розмови повідомив ОСОБА_10 інформацію про те, що у АДРЕСА_2 відбувається активна передислокація військовослужбовців ЗС України, у зв`язку з чим місцеві мешканці також масово покидають вказаний населений пункт. Після передачі вказаного аудіо запису 31 грудня 2017 року о 15:06 ОСОБА_8 відповів ОСОБА_10 текстовим повідомленням «Принял», чим засвідчив прийняття зазначеної вище інформації, її обробку та уточнення для використання в протиправній діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», спрямованій проти сил АТО».

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у цьому Обвинувальному акті, зокрема сформульоване обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, про те відомостей: де саме ( в якому місці) він скоїв дані кримінальні правопорушення Обвинувальний акт не містить (т. 1 а.п.2-14).

Як вбачається з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

В той же час, а ні фактичний виклад обставин справи кримінального правопорушення, ані сформульоване обвинувачення прокурором, взагалі не містить даних стосовно місця вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень 24 жовтня 2017 року, 02 листопада 2017 року, 14 листопада 2017 року, 25 листопада 2017 року, 27 листопада 2017 року 05 грудня 2017 року, 13 грудня 2017 року, 16 грудня 2017 року, 17 грудня 2017 року, 31 грудня 2017 року.

У Обвинувальному акті також не вказано знаходячись в якому конкретно місці ( область, місто) ОСОБА_8 17 липня 2014 року добровільно вступив на службу до загону «Суть времени ДНР» батальйону «Восток» терористичної організації «Донецька народна республіка».

Місце вчинення злочину з ідентифікацією вулиці, району, міста, тобто конкретної адреси, де були вчинені злочинні дії в Обвинувальному акті не викладені, а за такого, він не містить викладу фактичних обставин щодо закінчення виконання об`єктивної сторони злочину за ст. 258-3 частина 1 КК України, що є порушенням п.5 ч.2ст. 291 КПК України. Не зазначено і в акті про неможливість встановлення таких обставин.

Місця вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке б визначало підсудність розгляду кримінального провадження за Слов`янським міськрайонним судом Донецької області в Обвинувальному акті не наведено.

Зміст формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 258-3 КК України, об`єктивна і суб`єктивна сторона якого, в направленому на адресу суду Обвинувальному акті, не розкрита, що є на думку колегії суддів неконкретним обвинуваченням і порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 і встановлена судом невідповідність Обвинувального акту вимогам КПК є суттєвою та такою, що унеможливлює не тільки в повній мірі сформувати позицію захисту обвинуваченому, а і не дає змоги перевірити підсудність розгляду даного провадження Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, оскільки в Обвинувальному акті взагалі відсутні будь-які посилання про те, що кримінальне правопорушення було вчинено на території, на яку поширюється територіальна юрисдикція Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Даних про те, що місце вчинення злочину не вдалось встановити під час розслідування вказаної справи, також немає.

Такі суперечності, на думку колегії суддів, позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення у відповідності до вимог ст.348 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання, відповідно до вимог ст. 314 КПК України з`ясовується питання підсудності кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що відсутність відомостей про місце скоєння закінченого злочину - участь у терористичній організації, а також сприяння діяльності терористичної організації, враховуючи ті обставини, що місце вчинення даного злочину, зі слів прокурора, є встановленим, позбавляє суд вирішити питання щодо підсудності зазначеного кримінального провадження Слов`янському міськрайонному суду Донецької області, хоча вказана обставина має істотне значення у кримінальному провадженні під час прийняття судом рішення при підготовчому судовому засіданні.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 6 ч. 2ст. 412 КПК України, порушення підсудності розгляду кримінального провадження є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, в тому числі і вироку.

Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) злочину, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Відсутність в Обвинувальному акті формулювання обвинувачення щодо особи унеможливлює якісний і повний її захист.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.

Разом з цим ч.1 ст. 337 КПК передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатися незаконним.

Відповідно до ч.3 ст. 374 КПК у разі визнання особи виправданою або винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів, статті відповідного закону, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, адже правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити Обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

При цьому, за змістом п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в Обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, зокрема, це подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, неконкретне обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому, призведе до порушення його прав на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити йому суть обвинувачення, що гарантує обвинуваченому право захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення злочину та залежно від цього обрати певну лінію захисту.

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Недотримання вказаних вимог закону при складанні Обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; а також виключає можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення до початку дослідження доказів у судовому засіданні.

Відповідно до ст.337 КПК України, суд не вправі, за результатами судового розгляду, змінити обвинувачення на таке, що істотно відрізняється від пред`явленого, а також, не вправі за власною ініціативою в будь-який спосіб поставити питання про таку зміну обвинувачення. Недодержання судом зазначених вимог кримінально-процесуального закону, є порушенням права на захист.

Вказане порушення та невідповідність вимогам процесуального законодавства в Обвинувальному акті під час підготовчого засідання виправити не вбачається можливим, так само, як і не можливим є те, щоб продовжувати судовий розгляд.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що слідчим були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України, які перешкоджають призначенню справи до розгляду без порушення правил підсудності та права обвинуваченого на захист, колегія суддів приходить до висновку про те, що Обвинувальний акт необхідно повернути прокурору відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

При поверненні Обвинувального акту прокурору, колегія суддів враховує відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а тому вважає, що перевірений Обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором у наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженостей окремих частин тексту Обвинувального акту, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

При прийнятті рішення про повернення Обвинувального акту прокурору, колегія суддів не вирішувала питання про доведеність вини обвинуваченого, не вдавалася до оцінки доказів, а лише проаналізувала викладені фактичні обставини у співставленні із правовою кваліфікацією його дій органом досудового розслідування.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що наведені істотні порушення вимог КПК України свідчать про невідповідність направленого Обвинувального акту вимогам Кримінально-процесуального закону та унеможливлюють призначення судового розгляду, у зв`язку з чим вказаний Обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для приведення у відповідність вимогам чинного КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 316, 376, 395 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом розумного строку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3