Справа № 761/6921/20
Провадження № 1-кс/761/4520/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на тримання під вартою у порядку ст. 206 КПК України,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 щодо тримання останнього під вартою.
На обґрунтування скарги захисник зазначив, що вироком Святошинського районного суду від 28.02.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято під варту у залі суду.
Вважаючи, взяття під варту ОСОБА_3 після проголошення вироку незаконним, захисник вимагав негайного звільнення підзахисного з-під варти на підставі ст. 206 КПК України.
Вивчивши скаргу, долучені до неї документи, слідчий суддя, дійшов висновку про таке.

Статтею 206 КПК передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування в межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, за відсутності відповідного судового рішення.

У силу ч.3 ст.206 КПК за рішенням слідчого судді позбавлена свободи особа звільняється, якщо не буде надане судове рішення або не будуть доведені інші правові підстави для позбавлення громадянина свободи.

Наведене свідчить, що перевірка законності перебування особи у місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею у разі, коли виникає необхідність з`ясування наявності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання особи у слідчому ізоляторі.

Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є достатні дані, що жодне з зазначених судових рішень щодо такої особи судом не приймалося.

Водночас, як вбачається з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2020 (справа № 761/6921/20) ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 187 КК до 7 років позбавлення волі. У той же час, до набрання вироком законної сили судом застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та постановлено взяти під варту в залі суду.
Таким чином, ОСОБА_3 тримається в умовах ізоляції на підставі чинного рішення суду, про що у свою чергу зазначає і сам захисник у своїй скарзі, що є безумовною правовою підставою для утримання ОСОБА_3 під вартою.
Зазначений висновок має наслідком відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на незаконне тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою у порядку ст. 206 КПК Українивідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1