пр. № 1-кп/759/453/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м.Київ

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002621 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шостка, громадянина України, освіта середньо-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.1, 307 ч.2 КК України,

за участі:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , 10.04.2019 приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м.Київ, вул.Феодори Пушиної, 49, незаконно зберігав при собі, без мети збуту наркотичний засіб метадон (фенадон) загальною масою 1,414 г.

Так, ОСОБА_4 , 10.04.2019 приблизно о 09 годині 00 хвилин, перебуваючи на вул.Європейській в м.Вишневе Київської області, використовуючи власний мобільний телефон, зателефонував не встановленій слідством особі та замовив 10 пакетів з наркотичним засобом - метадон (фенадон), для власного вживання без мети збуту. Одразу на мобільний телефон останнього прийшло смс - повідомлення з реквізитами банківської карти, на яку він повинен був перерахувати грошові кошти.

Цього ж дня, перебуваючи біля ринку «Колібріс» у Святошинському районі м.Києва, точний час та місце не встановлено, використовуючи термінал, ОСОБА_4 перерахував грошові кошти в сумі 3 500 гривень, за попередньо замовлений ним наркотичний засіб.

Після цього, останньому на мобільний телефон прийшло повідомлення з адресою де будуть знаходитися 10 пакетів з наркотичним засобом, який він замовив та фотографії місця закладок. Попрямувавши на зазначені місця, які знаходились на території Святошинського району м.Києва, точної адреси не встановлено, ОСОБА_4 придбав в зазначений спосіб 9 запаяних пакетів з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині яких містяться кристалоподібні речовини білого кольору масами не менше 0,249 г.,0,259г., 0,250 г., 0,252 г., 0,259 г., 0,251 г., 0,258 г., 0,254 г., 0,252 г. відповідно, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), та які з того часу став незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

10.04.2019 приблизно в 12 годин 00 хвилин, знаходячись біля будинку №49 по вул.Феодори Пушиної в м.Києві, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, після чого останній добровільно видав 9 запаяних пакетів з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині яких міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в наданих речовинах становить 0,159г, 0,156г, 0,153г, 0,161г, 0,158г, 0,156г, 0,163г, 0,152г, 0,156г.

Метадон (фендон) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (таблиця II, список № 1).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.1, 307 ч.2 КК України, не визнав, однак визнав винуватість у повному обсязі за ст.309 ч.1 КК України.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 10.04.2019 приблизно в 09 годин 00 хвилин, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_3 , номер будинку та квартири не пам`ятає, за допомогою власного телефону замовив 10 пакетів наркотичного засобу метадон, для власного вживання без мети збуту. Отримавши номер банківської картки та перебуваючи біля ринку Колібріс у Святошинському районі м.Києва, точний час та адресу вказати не може, він використовуючи термінал, перерахував 3 500 гривень за попередньо замовлений наркотичний засіб. Після цього, йому на мобільний телефон прийшло повідомлення з адресою де будуть знаходитися 10 пакетів з наркотичним засобом, який він замовив та фотографії місця закладок. Попрямувавши на зазначені місця, які знаходились на території Святошинського району м.Києва, точної адреси не знає, оскільки не є місцевим, він придбав в зазначений спосіб 9 запаяних пакетів з наркотичним засобом, які став зберігати для власного вживання без мети збуту. 10.04.2019 приблизно в 12 годин 00 хвилин, знаходячись біля будинку №49 по вул.Феодори Пушиної в м.Києві, його зупинили працівники поліції, яким він добровільно у присутності понятих видав 9 пакетів з наркотичним засобом.

В подальшому працівники поліції відвезли його до Святошинського УП. Там вони його тримали до 18 години і радили йому давати показання, які їм були потрібні. Коли його затримали та привезли до поліції, то ніхто з працівників поліції йому його права на захист не роз`яснив, повідомлення про підозру йому не пред`являли. Чи складали протокол затримання у вчиненні злочину, не пам`ятає. Таким чином він був змушений до 18 години залишатися з працівниками поліції в службовому кабінеті. Також йому ніхто не роз`яснив його право не свідчити проти себе ст.63 Конституції України. Після цього, працівники поліції проводили з ним, як підозрюваним слідчі дії, а саме огляд та вилучення наркотичного засобу.

Також ОСОБА_4 показав, що мети збувати наркотичний засіб, він не мав. Придбав його для власного вживання без мети збуту.

Крім показань обвинуваченого суд дослідив надані стороною обвинувачення письмові докази по справі:

-протокол огляду місця події від 10.04.2019, та безпосередньо досліджений в судовому засіданні у порядку ст.359 КПК України додаток до протоколу DVD-R диск, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції 9 прозорих пакетів з кристалоподібною речовиною в середині (а.п.35-38);

-висновком експерта №11-2/2484 від 17.05.2019, в частині дослідження 9 пакетів (об.2-10), згідно якого надані на дослідження кристалоподібні речовини білого кольору, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в наданих речовинах становить 0,159г, 0,156г, 0,153г, 0,161г, 0,158г, 0,156г, 0,163г, 0,152г, 0,156г. (а.п.46-51);

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, вчиненого повторно, стороною обвинувачення не надано.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості, доступу до правосуддя та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків в розумні строки, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що стороною обвинувачення нездобуто доказів, які могли б довести, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті в судовому засіданні докази, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю в тому, що він незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, тобто скоїв злочин, передбачений ст.309 ч.1 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачена кваліфіковані не вірно, а тому суд вважає за необхідне перекваліфікувати його дії з ст.307 ч.2 КК України на ст.309 ч.1 КК України.

Сторона обвинувачення в судовому засіданні повністю підтримала обвинувачення, що ОСОБА_4 на початку квітня 2019 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, вирішив незаконно придбавати, зберігати, а також незаконно збувати наркотичні засоби.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 9 квітня 2019 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, перебуваючи у парковій зоні житлового масиву «Новобіличі» у м. Києві, ОСОБА_9 з невстановленого в ході досудового розслідування джерела, з метою подальшого збуту, незаконно придбав 1 паперовий згорток, що містить запаяний пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині якого міститься кристалоподібна речовина білого кольору масою 0,208г., 9 запаяних пакетів з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині яких містяться кристалоподібні речовини білого кольору масами не менше 0,249 г.,0,259г., 0,250 г., 0,252 г., 0,259 г., 0,251 г., 0,258 г., 0,254 г., 0,252 г. відповідно, які містять у своєму складі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон), та які в подальшому став незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу - метадону (фенадону), ОСОБА_9 , в період часу з 09 годину 30 хвилин по 11 годину 30 хвилин, 10 квітня 2019 року, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Феодори Пушиної, буд. 49, шляхом закладки, а саме: залишивши у металевому стовпчику біля вищевказаного житлового будинку паперовий згорток у клітинку в якому знаходився поліетиленовий згорток з наркотичним засобом - метадон (фенадон), для подальшого отримання вказаного згортку потенційним покупцем, тим самим незаконно збув наркотичний засіб.

10 квітня 2019 року, в період часу з 18 години 05 хвилин по 18 годину 13 хвилин, в ході проведення огляду місця події, за участю ОСОБА_10 , з металевого стовпчика біля будинку, за адресою: м. Київ, вул. Феодори Пушиної, буд. 49, виявлено та вилучено 1 паперовий згорток у клітинку в якому знаходився поліетиленовий згорток з наркотичною речовиною метадон (фенадон) масою 0,141г.

Метадон (фенадон) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (таблиця II, список № 1).

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ст.307 ч.1 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.
Стороною обвинувачення, як доказ вини ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України за вищевказаними обставинами, був наданий протокол огляду місця події від 10.04.2019 (а.п.39-40), згідно якого за участю підозрюваного ОСОБА_4 було вилучено наркотичний засіб, протокол огляду предметів від 10.04.2019 (а.п.41-42) згідно якого було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_4 та безпосередньо сам телефон який був оглянутий в судовому засіданні і висновок експерта №11-2/2484 від 17.05.2019, в частині дослідження 1 пакету (об.1) (а.п.46-51).

Дослідивши вищевказані докази сторони обвинувачення, суд встановив, що вони є недопустимим, оскільки здобуті з істотними порушеннями прав і свобод людини.

Так, в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 10.04.2019 близько 12 години його затримали працівники поліції, яким він добровільно видав 9 пакетів з наркотичним засобом. В подальшому працівники поліції відвезли його до Святошинського УП. Там вони його тримали до 18 години і радили давати показання, які їм були потрібні. Коли його затримали та привезли до поліції, то ніхто з працівників поліції йому права на захист не роз`яснив, повідомлення про підозру не пред`являв. Він був змушений весь час залишатися з працівниками поліції. Також йому ніхто не роз`яснив його право не свідчити проти себе ст.63 Конституції України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджуються наданими протоколом огляду місця події від 10.04.2019 (а.п.39-40) та протоколом огляду предметів від 10.04.2019 (а.п.41-42), де фактично з затриманим ОСОБА_4 працівники поліції проводять слідчі дії.

Вищевказані показання обвинуваченого ОСОБА_4 підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який був понятим при проведенні огляду місця події від 10.04.2019 та розказав обставини вилучення наркотичного засобу. Так, ОСОБА_11 показав, що ОСОБА_4 на момент проведення з ним слідчих дій мав статус підозрюваного.

Також в протоколі огляду місця події вказано, що вищевказана слідча дія проводиться за участю підозрюваного ОСОБА_4 10.04.2019 в період часу з 18 години 05 хвилин по 18 годину 13 хвилин, за адресою: м.Київ, вул.Феодори Пушиної, 49, а слідча дія протокол огляду предметів проведена 10.04.2019 в період часу з 18 години 00 хвилин по 18 годину 27 хвилин, за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 109, службовий кабінет №320.

Таким чином було встановлено, що дві слідчі дії були проведені в один час, в різних місцях, різними слідчими та за участю підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно ст.208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень ст.213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому крім відомостей, передбачених ст.104 цього Кодексу, зазначається: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст.209 цього Кодексу, підстави затримання, результати особистого обшуку, клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили, повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Таким чином під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_4 після його затримання та доставлення до Святошинського УП ГУНП в м.Києві, з огляду на вимоги ст.209 КПК України, являвся особою, яка фактично була затримана уповноваженою службовою особою.

Однак, працівники органу досудового розслідування не склали протокол про затримання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.208 КПК України, не роз`яснили йому права, передбачені ст.42 КПК України та порушуючи його право на захист почали проводити з ним слідчі дії.

Крім цього працівниками органу досудового розслідування не було роз`яснено ОСОБА_4 його імперативне право не свідчити проти себе, так і право мовчати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що докази, отримані за неналежного повідомлення особі її прав, є недопустимими (постанова ВС від 03.07.2018 у справі №568/1121/16-к).

Згідно ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати недопустимими докази, які отримані внаслідок істотного порушеннями прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд відкидає як недопустимі докази протокол огляду місця події від 10.04.2019 (а.п.39-40), протокол огляду предметів від 10.04.2019 (а.п.41-42) та показання свідка ОСОБА_11 щодо обставин вилучення наркотичного засобу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Шабельник проти України», застосовується різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Враховую вищевикладене суд визнає недопустимим доказом висновок експерта №11-2/2484 від 17.05.2019 (а.п.46-51), в частині дослідження вилученого наркотичного засобу (об.1).

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України, за вищевказаних обставин, стороною обвинувачення не надано.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.

У відповідності до ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатись на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Також відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ст.307 ч.1 КК України, є припущенням і не підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості, доступу до правосуддя та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків в розумні строки, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що стороною обвинувачення не здобуто будь-яких належних та допустимих доказів, які могли б довести, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України по вищевказаним обставинам і він підлягає виправданню на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, на підставі ст.ст.50, 65 КК України, враховую характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у скоєному злочині та відсутність обставин, що обтяжує покарання. За даними облікової документації у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_4 на обліку не перебуває, а отже є осудним.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, не одружений, має місце реєстрації та проживання, його поведінку як до, так і після вчинення злочину, а тому приходить до переконання про призначення йому покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.309 КК України.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Процесуальні витрати по справі покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців 11 (одинадцять) днів арешту.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.307 ч.1 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 23.10.2019.

На підставі ст.73 КК України зарахувати ОСОБА_4 , в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, в період з 23.10.2019 по 05.03.2020.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати, звільнивши ОСОБА_4 негайно з під варти в залі судового засідання у зв`язку з відбуттям покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи, на користь держави у розмірі 1 884 гривень 12 копійок.

Речові докази по справі:

-наркотичний засіб метадон, згідно постанови про визнання речовими доказами від 22.05.2019 (а.п.52-53), який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м.Києві, знищити;

-мобільний телефон марки «HUAWEI» з сім-карткою мобільного оператора, мобільний телефон марки «Meizu» з сім-карткою мобільного оператора, ключі в кількості 3 штук, запальнича, навушники, гаманець коричневого кольору, 21 гривня, студентський квиток, провід до мобільного телефону, записна книжка, дві квитанції, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м.Києві, повернути законному володільцю ОСОБА_4 , скасувавши накладений арешт, згідно постанови Святошинського районного суду м.Києва від 11.04.2019 (а.п.43);

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1