Справа № 127/7755/20
Провадження № 1-кп/127/307/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0002549 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривошиї Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, одруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2019 близько 11 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Citroen Berlingo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вул. Л. Толстого, зі сторони вул. Гоголя, під час виконання маневру лівого повороту, при заїзді на вул. В. Городецького, наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, по якому справа-наліво перетинав проїзну частину пішохід ОСОБА_5 , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості чи зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого з необережності допустив наїзд на ОСОБА_5 .
Внаслідок даної події ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді «внутрішньо - суглобовий крайовий перелом медіального епіфізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, забійна рана м`яких тканин тім`яної ділянки голови», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1480 від 06.01.2020 належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 77 від 30.01.2020:
-«В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Citroen Berlingo» ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п.16.2 Правил дорожнього руху, для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру»;
-«В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Citroen Berlingo» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 16.2 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зав`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».
За вищевикладених обставин водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 16.2, 18.1 Правил дорожнього руху України, в п. 16.2 зазначено, що «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», п. 18.1 зазначено, що «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Також зазначив, що 22.11.2019 близько 11 год. 20 хв. він рухався на автомобілі марки «Citroen Berlingo» по вул. Л. Толстого, зі сторони вул. Гоголя. Під час виконання маневру лівого повороту, при заїзді на вул. В. Городецького обвинуваченого засліпило сонце, та з необережності допустив наїзд на ОСОБА_5 , який в цей час переходив дорогу по нерегульованому пішохідному переходу. Потерпілий ніс в руках п`ятилітрову емність з водою, яка при його падінні на землю потягнула його назад. Після здійснення наїзду обвинувачений швидко вийшов з свого автомобіля, допомагав потерпілому піднятися, викликав швидку медичну допомогу. В подальшому оплатив лікування потерпілому.
Обвинувачений просив суд суворо його не карати, мотивуючи тим, що він є особою похилого віку, вчинення такої дорожньо-транспортної пригоди для нього і так було дуже важко пережити емоційно.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того, в даній заяві потерпілий зазначив, що в нього відсутні будь які претензії матеріального чи морального характеру до обвинуваченого оскільки шкоду йому відшкодовано в повному обсязі. При визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності її позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі допиту обвинуваченого, дослідження висновку судово-медичної експертизи № 1480 від 06.01.2020 року, висновку судової автотехнічної експертизи № 77 від 30.01.2020, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Крім того, судом враховано ту обставину, що згідно характеристики Квартального комітету «Малі хутори центр» № 103 від 04.02.2020 року ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За час проживання скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №275 від 28.01.2020 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/515 від 30.01.2020 вбачається, що за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 27.01.2020 року ОСОБА_4 не значиться.
Висновком експерта № 3209 КП ВОНД «Соціотерапія» від 22.11.2019 року, встановлено, що громадянин ОСОБА_4 був оглянутий лікарем 22.11.2019 року о 13 год. 55 хв., ознак сп`яніння не виявлено тверезий.
Крім того, судом досліджено розписку від 17.12.2019 року про відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_4 .
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до положень статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Судом враховано конкретні обставини кримінального провадження, зокрема особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду потерпілому. Відтак суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, буде необхідним і достатнім покарання у виді штрафу, в межах санкції відповідної статті КК України.
Судом враховано висновок судово-медичної експертизи, характер нанесення тілесних ушкоджень, а також ту обставину, що порушення Правил дорожнього руху обвинуваченим хоча й призвело до настання негативних наслідків, однак у потерпілого відсутні будь які претензії до обвинуваченого. Враховуючи особу обвинуваченого, який після вчинення дорожньо-транспортної пригоди надав допомогу потерпілому, викликав швидку медичну допомогу, суд приходить до переконання, про призначення покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) грн. 07 коп., оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним злочину.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 75, 76, 286 КК України, ст. ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) грн. 07 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2019 на автомобіль марки «Citroen Berlingo» реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню №0002549, а саме:
-автомобіль марки «Citroen Berlingo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщений на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: