Справа №295/2099/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000612 від 16.02.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась до суду з указаним клопотанням, в якому вказала, що слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000612, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Так, 16.02.2020 близько 19 години 00 хвилин, солдати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який 13.05.2019 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 358 КК України засуджений до штрафу в розмірі 850 грн. та 11.02.2020 вироком Богунського районного суду міста Житомира засуджений за ч. 4 ст. 407 КК України до 5 місяців арешту на гауптвахті (станом на 16.02.2020 вирок законної сили не набрав), всупереч встановленому порядку несення військової служби, в умовах особливого періоду самовільно залишили місце розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 та попрямували до м. Житомира. Цього ж дня, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна 12, на майданчику для паркування поряд з вказаним будинком помітили автомобіль марки «ЗАЗ», модель «1103», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 35000 грн., який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 16.03.2006 Житомирським ОРЕВ УДАІ належить ОСОБА_9 та яким на цей час користувався за згодою власника ОСОБА_10 .

16.02.2020 р. близько 19 години 00 хвилин, у вказаному місці в ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «ЗАЗ», модель «1103», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вказаний день, час та місці, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, з корисливих мотивів, з метою протиправного вилучення зазначеного транспортного засобу у власника - ОСОБА_11 та користувача ОСОБА_10 всупереч їх волі, на майданчику для паркування підібрали дерев`яну палицю, підійшли до вказаного автомобіля та з метою проникнення до салону автомобіля вибили палицею лобове скло автомобіля, після чого проникли в салон автомобіля марки «ЗАЗ», модель «1103», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та почали його штовхати з місця стоянки вперед, розпочавши таким способом рух транспортного засобу вздовж вулиці.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незаконно заволоділи автомобілем марки «ЗАЗ», модель «1103», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 та яким за його згодою користувався ОСОБА_10 , розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд та завдавши майнової шкоди ОСОБА_9 на суму 35000 грн.

У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 138 від 22.07.2019 військовослужбовця строкової військової служби солдата ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця 3-го відділення охорони взводу охорони, ВРС-100915Д вказаної військової частини.

Зі змісту клопотання вбачається, що обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: рапортом поліцейського ОСОБА_12 , заявою ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.02.2020, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 12 від 16.02.2020 за участю потерпілого ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 16.02.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 17.02.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.02.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.02.2020, протоколом впізнання від 17.02.2020 підозрюваного ОСОБА_8 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В обґрунтування доводів щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу заявленого у клопотання слідчий посилається на наявність ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Мотивуючи наявність ризиків слідчий вказав, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а у військовій частині НОМЕР_1 проходить строкову військову службу та альтернативного місця проживання в м. Житомирі, окрім як на території військової частини, останній не має, крім того не є особою похилого віку, та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не одружений, на утриманні не має малолітніх дітей, не має стійких соціальних зв`язків, а тому слідчий вважає, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 встановлено наявність ризиків передбачених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що обґрунтовується тим, що на даний час триває досудове розслідування, в рамках якого проводяться слідчі розшукові дії задля всебічного дослідження обставин події та попередньо ОСОБА_7 відмовився від надання показів, що свідчить про небажання посприяти слідству, та повідомити про місцезнаходження речей чи документів, які матимуть істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваному ОСОБА_7 незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що обгруновано тим, що підозрюваному ОСОБА_7 вручено клопотання про обрання запобіжного заходу з копіями матеріалів кримінального провадження, в яких відображено персональні дані потерпілого та свідків, що дає можливість ОСОБА_7 незаконно впливати на останніх.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що обгруновано тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, за для уникнення відповідальності у злочині в якому він підозрюється, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, може примушувати давати показання свідків у справі перешкоджати з`явленню свідка, потерпілого, експерта, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку.

Враховуючи вказані обставини, орган досудового розслідування вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу є неможливим, не зможе запобігти наявним ризикам, а тому просив обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання, посилаючись на наявність ризиків визначених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в посиленні ризику передбачено п. 1 ч.1 ст. 177 КПК - можливості переховуватися від органів досудового розслідування вказав, що підозрюваний в день вчинення кримінального правопорушення самовільно залишив військову частину.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 свою вину визнав, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 просив обрати менш суворий запобіжний захід - особисте зобов`язанням, оскільки прокурором не доведено, що існує хоч один із ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так прокурором не було наведено жодного доказу, який би вказував на те, що підозрюваний мав чи має намір на переховування від слідства, а також вчиняв чи вчиняє будь-які дії, направлені на вказане переховування, також не зазначено, які саме речі або документи у кримінальному провадженні може знищити чи приховати підозрюваний. В матеріалах справи відсутні відомості і заяви потерпілих чи свідків про те, що підозрюваний будь-яким чином намагався впливати на них. Пояснив, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню також не доведений прокурором, оскільки всі слідчі дії проведені, свідки та потерпілі допитані.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 000612 від 16.02.2020 р, внесене в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

Встановлено, що 16.02.2020 р. о 22 год 30 хвилин ОСОБА_7 був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17.02.2020 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження матеріали наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден, із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Виходячи з наявних та наданих суду матеріалів, вбачається обґрунтована підозра стосовно вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Проте прокурором не доведено наявність ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків, потерпілих, а також можливість знищити, сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання у кримінальному провадженню, фактів на підтвердження вищевказаних ризиків прокурором в судовому засіданні не наведено.

Що стосується ризику можливого переховування від органів досудового розслідування, оскільки підозрюваний будучи військовослужбовцем строкової служби самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , то як вбачається з доповіді про самовільне залишення частини військовослужбовцями строкової служби військової частини НОМЕР_1 відносно самовільного залишення місця служби - службове розслідування по даному факту буде призначено (наказ командира військової частини від 17.02.2020 р.), службове розслідування по даному факту поводить в термін до 27.02.2020 р. Тобто на час розгляду клопотання в суді факт самовільного залишення місця служби підозрюваним не підтверджений, а тому даний ризик не находить підтвердження.

Вважаю не доведеним наявність ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення зважаючи на те, що підозрюваний раніше не судимий.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Частинами 2 та 3 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
У зв`язку з наведеним, оскільки протягом розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, але не доведено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, слідчий суддя вважає за можливе у відповідності до ч. 3 ст. 194 КПК України, застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання стосовно виду запобіжного заходу, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, особу підозрюваного, перебування на військовій службі, молодий вік, відсутність відомостей на підтвердження вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя доходить висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 176- 179, 183, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 22-30 год. 15 квітня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не відлучатися за межі військової частини НОМЕР_1 , яка розташована АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою.

У разі не виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 10-00 год. 20 лютого 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1