Провадження № 1-кп/470/21/20
Справа № 485/1476/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2019 року за № 0000390, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Снігурівка Миколаївської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, розлученої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , а фактично проживаючої по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2019 року в період часу з 12 до 13 години, у ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщенні магазину «Меркурій», що по вул. Суворова, 106 в м. Снігурівка Миколаївської області, де на той час також перебувала потерпіла ОСОБА_6 , та на полиці з чоловічим взуттям побачила мобільний телефон марки «Сяомі Редмі Гоу», синього кольору, виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , того ж дня і в той же час, шляхом вільного доступу, підійшовши до полиці зазначеного магазину, що знаходиться за вищевказаною адресою, таємно викрала мобільний телефон марки «Сяомі Редмі Гоу», синього кольору, ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , вартістю 1170,00 грн., з чохлом чорного кольору, вартістю 43,33 грн., в середині якого перебувала сімкарта оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , сімкарта оператор «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_4 та флешкарта, об`ємом 4 Гб, вартістю 53,33 грн., взявши його до рук, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду, на загальну суму 1266,66 грн.

З місця вчинення злочину обвинувачена зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, однак від надання показів відмовилася.

Не дивлячись на визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні зазначеного злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так заявою від 18 червня 2019 року, адресованою на ім`я тимчасово виконуючого обов`язки начальника Снігурівського відділу поліції, потерпіла ОСОБА_6 просила притягти до кримінальної відповідальності невідому особу, яка того дня в період часу з 12 до 13 години з магазину, що по вул. Суворова в м. Снігурівка, викрала її мобільний телефон «Сяомі Редмі Гоу», який вона залишила без нагляду на деякий час, спричинивши їй майнову шкоду (а.п.54).

За даними протоколу огляду місця події та з план-схемою та фототаблицею, 18 червня 2019 року слідчим Снігурівського відділу поліції було оглянуто приміщення магазину «Меркурій», що по вул. Суворова, 106 в м. Снігурівка Миколаївської області, звідки того дня було викрадено мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 (а.п.55-58).

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 липня 2019 року, потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 впізнали обвинувачену як особу, яка 18 червня 2019 року з 12 до 13 години перебувала в магазині «Меркурій», коли там перебувала потерпіла (а.п.62-63, 64-65).

17 липня 2019 року за місцем фактичного проживання обвинуваченої по АДРЕСА_2 , слідчим Снігурівського відділу поліції було проведено санкціонований ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2019 року обшук, в ході якого обвинувачена добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «Сяомі Редмі Гоу», синього кольору, з чохлом чорного кольору, в середині якого перебували сімкарти операторів «Київстар», «Водафон» та флешкарта, об`ємом 4 Гб (а.п.67-69).

Згідно висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 431 від 25 липня 2019 року, станом на 18 червня 2019 року: вартість мобільного телефону марки «Сяомі Редмі Гоу», що був у користуванні, складала 1170,00 грн., карти пам`яті 4Гб, складала 53,33 грн. а чохла чорного кольору - 43,33 грн. (а.п.80-95).

Під час проведення слідчих експериментів 09 вересня 2019 року потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 в магазині «Меркурій», що по вул. Суворова, 106 в м. Снігурівка Миколаївської області на місці показали, де саме перебувала потерпіла в день вчинення крадіжки, де саме перебувала в той час обвинувачена, куди потерпіла поклала свій мобільний телефон та як виявила його відсутність після того, як обвинувачена пішла з магазину (а.п.101-105, 106-110).

У постанові від 18 липня 2019 року, справа № 761/31918/14-к, колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду вказала, що заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
Якщо привласнення майна відбувається в адміністративних приміщеннях, пунктах здійснення розрахунково-касових операцій та інших громадських місцях з обмеженим простором, в таких випадках слід констатувати презумпцію «забутості» речі її власником: у подібних випадках особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а лише залишена чи забута ним.
На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: воно вибуло з володіння власника; місцезнаходження цього майна власнику не відоме; між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.
За такого, вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує в межах пред`явленого їй обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона розлучена, утриманців не має, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п.113-119).

За даними досудової доповіді, наданої Снігурівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький, а її виправлення можливе без цілодобового нагляду, контролю та ізоляції від суспільства (а.п.40-41).

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочину, що відноситься до середньої тяжкості, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченої.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченої, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді грошового стягнення в межах ближче до мінімальних санкції частини статті обвинувачення, як того просили у судовому засіданні прокурор та захисник, оскільки воно буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченої на користь держави витрати пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Снігурівського відділу поліції, суд вирішує відповідно до п.п.5, 7 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України призначивши їй покарання у виді штрафу, в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи, в розмірі 1570,00 грн.

Речові докази, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області - мобільний телефон марки «Сяомі Редмі Гоу», синього кольору, ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , з чохлом чорного кольору, в середині якого перебуває сімкарта оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , сімкарта оператор «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_4 та флешкарта, об`ємом 4 Гб, які поміщено до спеціального пакету № 2396440, повернути потерпілій ОСОБА_6 , як власнику, а флешкарту з відеозаписом обшуку, що знаходиться в паперовому конверті № 1 сейфу службового кабінету № 211 Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, долучити до матеріалів даного кримінального провадження, як додаток до протоколу обшуку від 17 липня 2019 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1