Справа № 139/146/20
Провадження № 1-кс/139/46/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

19 лютого 2020 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 та захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження слідчого Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 310 та ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000025, (а.с. 4).

26 грудня 2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 309 КК України (а.с. 27-29), 11 лютого 2020 року повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 310 (а.с. 30-31) та ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 32-33); 13 лютого 2020 року повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри з ч. 3 ст. 309 КК України на ч. 3 ст. 307 КК України (а.с. 34-36).
У клопотанні ставиться питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Старший прокурор групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_2 підтримав клопотання та мотивом обрання такого запобіжного заходу називає обґрунтованість підозри та наявність таких ризиків як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень. Вказав, що існування таких ризиків стверджується обставиною, що ОСОБА_3 проживає в с. Конищів без реєстрації, вільне пересування по території району сприяє можливості його впливу на свідків, а його попередні судимості за 2009 та 2013 роки можуть свідчити про схильність до вчинення злочинів. З огляду на вказані обставини, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не усунуть наявних ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_3 суду пояснив, що він визнає свою вину в організації незаконного посіву конопель, у придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних речовин, але не визнає обвинувачення в тій частині, що такі дії він вчиняв з метою збуту таких речовин, оскільки метою вирощування конопель було власне споживання в лікувальних цілях. Просив не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді арешту, бо він належно виконує всі виклики слідчого чи прокурора, не впливав і не має на меті впливати на свідків, злочин скоїв через важкі сімейні обставини. Крім того, цілодобовий домашній арешт позбавить його можливості належно виконувати свої батьківські обов`язки щодо малолітнього сина та хворого повнолітнього сина, а також обов`язки по утриманню непрацездатного батька-інваліда дружини.

Адвокат ОСОБА_4 (а.с. 40-41) просив суд відмовити в задоволенні клопотання, про що подав відповідні заперечення (а.с. 44-48) та докази на їх обґрунтування (а.с. 49-57). Захисник, зокрема, наголосив, що прокурором необґрунтовано належними доказами наявність хоча б одного з ризиків зазначених у клопотанні; крім того, вважає необґрунтованою підозру за ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки ніякими доказами не доведено таку мету придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів як збут.

Захисник адвокат ОСОБА_5 (а.с. 42-43) також просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України зобов`язують сторону обвинувачення забезпечити доведеність вини належними доказами, а не припущеннями. Крім того, наголосив на належному виконанні підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та відсутності на даному етапі доведених ризиків для застосування запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, а також докази сторони захисту, слідчий суддя прийшла до наступного висновку:

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованих злочинів.

Так, з тексту клопотання слідує, що факт виявлення в домоволодінні підозрюваного ОСОБА_3 наркотичної речовини і її вага доводяться протоколом санкціонованого обшуку від 10.10.2019 (а.с. 6-8), рапортами слідчого про виявлені злочини (а.с. 9, 10, 11), висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів № 1139 від 20.10.2019, № 327 від 24.10.2019, № 1174 від 06.11.2019, № 1140 від 20.11.2019, № 1166 від 02.12.2019, № 1167 від 10.12.2019, № 1175 від 13.12.2019, протоколом проведення слідчого експерименту (а.с. 21-23).

Докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються. Так само, слідчий суддя не має повноважень оцінювати кваліфікацію злочинних дій.

Щодо встановлення факту існування у процесуальній поведінці підозрюваного ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду , незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, приходжу до такого висновку:

Доказами на обґрунтування таких ризиків можуть бути: фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду; показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання, підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо; показання свідків, про незаконний вплив на них і т.п.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту про те, що ризики на теперішній час відсутні та прокурором не доведені. Зокрема, і сам прокурор в судовому засіданні визнав, що він не має доказів на ствердження бажання підозрюваного переховуватися від досудового слідства чи суду, на його бажання впливати на свідків чи можливість скоювати інші злочини. Крім того, прокурор ствердив, що ОСОБА_3 вчасно з`являвся на всі виклики слідчого, а його твердження про наявність судимостей у ОСОБА_3 спростовано вимогою про судимість від 08.11.2019 (а.с. 25), з якої слідує, що судимості вже погашені і в силу ст. 89 КК України ОСОБА_3 є особою, що не має судимостей. Довідками Конищівської сільської ради № 785 від 19.12.2019 (а.с. 24) та № 659, 657 від 15.10.2019 (а.с. 49, 50) спростовується твердження сторони обвинувачення про відсутність постійного місця проживання ОСОБА_3 та підтверджується його постійне місце проживання, а також підтверджується наявність міцних соціальних зв`язків та виключно позитивна соціальна поведінка.

Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами; небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин; наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування небезпеки втечі. Такі положення містяться в Рішення ЄСПЛ у справі «Ігнатов проти України» від 15.12.2016 року.

Суд вважає, що національне законодавство України, а також міжнародні норми виключають можливість наявності абстрактної, тобто нічим не підтвердженої підозри про вчинення особою тих чи інших дій. Про це в своїх рішення неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, зокрема, рішення по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року.

Без належного обґрунтування стороною обвинувачення залишено й доведення недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, а лише констатовано, що ОСОБА_3 «вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України … та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та виконання покладених процесуальних обов`язків необхідно застосувати запобіжний захід».

З врахуванням вище викладеного, роблю висновок, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, але не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які він вказує, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких обставин, вважаю за правильне та можливе на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Керуючись ст.ст. 176-178, 193, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Визнати недоведеними наявність достатніх підстав вважати, що в процесуальній поведінці підозрюваного існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 310 та ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ______________