Житомирський апеляційний суд
Справа №293/2297/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ,

встановила:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вчиненого за таких обставин.

У не встановлений досудовим розслідуванням день, час та місці у ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_10 24.12.2019 близько 17 години прибули до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Переконавшись, у відсутності сторонніх осіб, які б могли завадити вчиненню їх злочинних дій, та відсутності власниці квартири ОСОБА_12 , ОСОБА_11 діючи спільно з ОСОБА_10 , з метою крадіжки чужого майна, керуючись корисливим мотивом, застосовуючи фізичну силу, шляхом віджиму рами пластикового вікна, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 .

Перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , виявивши в одній з кімнат квартири мобільний телефон «Nokia - 70» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , вартістю 650,00 грн, жіночий годинник вартістю 300,00 грн., сережки вартістю 110,00 грн., каблучку вартістю 250,00 грн., що належать ОСОБА_12 таємно викрали їх, після чого місце вчинення злочину залишили, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_10 спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 1310, 00 грн.

24.12.2019 ОСОБА_9 було затримано в порядку статті 208 КПК України.

25.12.2019 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

27 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Черняхівського районного суду Житомирської області було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 60 днів (по 21.02.2020 року включно), без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов висновку, що з врахуванням тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , покарання, яке може буде йому загрожувати, наявності обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, а також доведеність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення речових доказів, незаконного впливу на свідків, потерпілого та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження злочинної діяльності лише запобіжний захід тримання під вартою зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити розгляд справи у розумні строки.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити ухвалу слідчого судді та визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів.

Вважає, що слідчий суддя зобов`язаний був визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави. В ухвалі слідчий суддя не навів жодної підстави, відповідно до якої вважає не можливим визначити розмір застави.

В свою чергу до клопотання не додано жодних підтверджень того, що її підзахисний переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку. Припущення слідчого про те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду не може покладатися в основу висновків суду.

Вказує, що ОСОБА_8 не має будь-якого наміру переховуватись від суду, більш того місцем його реєстрації та проживання є АДРЕСА_3 , де проживає його мати та рідна сестра, тобто в наявності міцні соціальні. Крім того, має постійне джерело доходу, отримує соціальну допомогу по інвалідності, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білгород- Дністровської міської ради, як інвалід дитинства 3 групи. Раніше не судимий, до затримання працював неофіційно, тобто має постійне джерело доходу.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що він ніколи не переховувався від органів досудового розслідування, прокурором не доведено, що існують ризики того, що він може впливати на потерпілу чи свідків у кримінальному провадженні.

Зазначає, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, немає жодних підстав вважати, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційні скарги, заперечення прокурора щодо доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке не підпадає під визначення кримінального провадження у якому суд у відповідності з п.1, 2 ч.4 ст. 183 КПК України вправі не застосовувати заставу.

Даних про те, що до ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні вже застосовувалася застава і була порушена ним, клопотання слідчого, долучені матеріали, а також і висновки слідчого судді не містять.

Натомість з матеріалів слідує, що у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_8 вперше застосовується запобіжний захід.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 не дотримався вимог ч.3 ст. 183 КПК України, оскільки альтернативного запобіжного заходу у виді застави не визначив, жодних визначених законом обґрунтувань для такого виключення не навів.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотними порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст.407 цього Кодексу зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на даному етапі досудового розслідування, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 ;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , в якому остання дала покази про обставини вчинення щодо неї кримінального правопорушення;

протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , про відомі йому обставини вчинення крадіжки з його квартири;

протоколом обшуку від 24.12.2019, в ході якого було вилучено викрадене майно та іншими матеріалами кримінального провадження.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України та зазначені у клопотанні слідчого є доведеними, а саме те, що ОСОБА_11 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, розуміючи, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, оскільки останній після вчинення кримінального правопорушення місце вчинення злочину залишив та лише оперативними заходами було встановлено його місцезнаходження.

Крім того, ОСОБА_11 зареєстрований на території, віддаленій від місця вчинення кримінального правопорушення, також він не має тісних соціальних зв`язків, оскільки неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працює, тобто немає постійного джерела прибутку.

ОСОБА_11 , перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час остаточно не встановлено, всіх обставин вчинення злочину, у зв`язку з цим підозрюваний може переховувати речові докази, та не виключена можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Підозрюваному відомо місце проживання потерпілого, тому є можливість здійснювати тиск на останнього. Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду та перебуваючи на волі буде продовжувати вчиняти умисні кримінальні правопорушення.

Відповідно до інформації наданої УІЗ ГУНП в Житомирській області від 26.12.2019 ОСОБА_11 притягується до кримінальної відповідальності, а зокрема кримінальні провадження щодо обвинувачення його у вчиненні аналогічних злочинів перебувають на розгляді в судах міст Тернополя та Івано-Франківська.

Вказана інформація свідчить про те, що ОСОБА_11 постійно змінює місце проживання оскільки злочини вчиняв на території різних областей України.

13.12.2018 щодо ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження, яке розслідувалося Івано-Франківським ВП ГУНП за ч. 3 ст.185 КК України, обрано запобіжний захід тримання під вартою, ухвалою Івано- Франківського міського суду від 22.04.2019 року запобіжний захід з тримання під вартою змінено на внесення застави у сумі 76840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) грн.

26.12.2018 р. ОСОБА_8 правоохоронними органами м. Миколаєва у кримінальному провадженні за ч.3 ст. 185 ККК України оголошувався в розшук та був затриманий лише 25.12.2018 р. у м. Івано-Франківськ.

Зазначені дані про особу ОСОБА_8 дають підстави для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні крадіжки, підозра йому у вчиненні насильницьких дії не вручалася, апеляційний суд визначає йому альтернативний запобіжний захід - заставу.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у інших регіонах стосовно нього розглядаються кримінальні провадження за вчинення аналогічних злочинів, до нього вже застосована застава, в розмірі 76840 грн., а тому на думку колегії суддів лише застава у максимальному розмірі, визначеному п.2 ч.5 ст. 182 КПК України буде відповідати принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Обрати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.02.2020 року.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ):42261525, Банк отримувача: ДКСУ у м. Києві, Код банку отримувача (МФО):820172; Рахунок отримувача: UA 0085932).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого та прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за першим викликом, та до суду за кожною вимогою;
- не відлучатись з місця, де він зареєстрований та проживає, а саме: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від дії кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: