ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/2146/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 638/3445/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, та прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0005013 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0005013 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 602 100 (шістсот дві тисячі сто) гривень.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та вважав доведеним лише ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказав, що посилання сторони обвинувачення на можливість підозрюваного знищити докази у кримінальному провадження чи впливати на свідків не підтверджені. Крім того, слідчий суддя з урахуванням даних про особу підозрюваного, посилаючись на те, що ОСОБА_8 без порушень з`являється на виклики до слідчого та суду і виконує свої процесуальні обов`язки, дійшов висновку про недоведеність слідчим та прокурором неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та вважав достатнім в даному випадку застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави в максимальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2019 року скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання. З судовим рішення не погодився також прокурор, який подав апеляційну скаргу та просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2019 року скасувати, постановити нову, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Захисник в обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що клопотання слідчого не містить належних і допустимих доказів в обгрунтування підозри та наявності заявлених ризиків. Вказує, що не вирішувалося питання щодо того, кому належить нібито привласнене та розтрачене майно, що це за майно, чи було воно ввірене саме ОСОБА_8 , якщо було у віданні останнього то яким чином, коли та від кого надійшло. Незрозуміло, що включає поняття «відходи від фрезерування», яке воно має вартість. Захисник посилається на те, що зазначені відходи раніше утилізувалися та місто сплачували кошти за їх транспортування. В даному випадку Департамент під керівництвом ОСОБА_8 наповнив в бюджет міста шляхом продажу відходів, а не розтрати майна. Вказує на висновок експертів Київського НДІСЕ від 08.11.2018 року, під час дослідження у експертів взагалі виникли сумніви щодо існування ринкової вартості такої продукції, та на запити експертів лише три з 12 підприємств, які займаються продажом відходів від фрезерування асфальтобетонного покриття надали відповідь, що ціна могла бути в 2016 році 285,50 грн, а в 2017 300 грн. Ціна, за якою відходи реалізовувалися Департаментом була встановлена спеціалістами ТОВ «Інститут Харківпроект», ТОВ «Північно-Східна Консалтингова група», зазначене неодноразово перевірялося відповідними експертизами та контролюючими органами. В калькуляції вартості відходів, наданої ТОВ «Паркінг+» інша ціна, оскільки в неї входять не тільки ціни за відходи, але й за робочу силу. Захисник посилається на норми ДБН Д.1.1-1-2000, відповідно до яких у випадку проведення демонтажних робіт, в результаті яких утворилися матеріали, непридатні для використання в будівництві на цьому об`єкті, такі матеріали підлягають реалізації, покупцем може бути підрядник робіт. Таким чином, зазначені у підозрі обставини не утворюють складу злочину. Слідчий, вказуючи у клопотанні докази, не зазначив яку саме обставину підтверджує той чи інший доказ. Захисник посилається на недоведеність ризиків, оскільки досудове розслідування триває з 12.10.2017 року, та ОСОБА_8 жодним чином не перешкоджав кримінальному провадженню. Вважає, що слідчим суддею не прийнято д уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який одружений з 1993 року, має неповнолітнього сина 2003 року народження, утримує своїх батьків та батьків дружини, має постійне місце роботи, має ряд нагород, відзнак, характеризується позитивно, не судимий. Слідчий не зміг обгрунтувати неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання. Вказує на недотримання вимог ч. 4 ст. 195 КПК України, застосування до підозрюваного електронного засобу контролю порушуватиме нормальний уклад життя, виконання службових обов`язків. Виконання обов`язків слідчий суддя забезпечив шляхом застосування застави, тому покладення обов`язку носити електронний засіб контролю взагалі не є необхідністю в даному випадку.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначає, що слідчим суддею не була врахована тяжкість можливого покарання, що само по собі може бути підставою та мотивом для переховування підозрюваного. Підозрюваний наділений правом підпису документів фінансово-господарської документації Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, має можливість вільно пересуватися та доступ до документів, які може знищити, що також може призвести до вчинення ним іншого кримінального правопорушення. ОСОБА_8 вину у вчиненому не визнає та може здійснювати вплив на свідків, оскільки має підлеглих. Вважає безпідставним обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційні вимоги сторони захисту, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення та просив задовольнити свою апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного. З клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділом Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.
15.11.2019 року про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень було повідомлено заступника директора Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради ОСОБА_8 . Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку обгрунтованість підозри підтверджується фотокопіями актів про приймання виконаних будівельних робіт за підписом ОСОБА_8 , висновком судової товарознавчої експертизи від 08.11.2018 року, якою визначено середню ринкову вартість відходів від фрезерування асфальтобетонного покриття на території України, висновком судової будівельно-технічної експертизи від 24.10.2018 року, висновком експертів від 12.11.2019 року за результатами проведення комісійної додаткової судової економічної експертизи. Слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Зібрані на даний час слідством матеріали в достатній мірі свідчать про те, що до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_8 , оскільки саме він підписував акти про приймання виконаних будівельних робіт, в яких зазначалися відомості щодо відходів фрезерування. Крім того, висновки експертиз, достовірність яких на даний момент не спростована стороною захисту, свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі сторона захисту зазначає, що незрозуміло, що включає поняття «відходи від фрезерування», яке воно має вартість. Захисник посилається на те, що зазначені відходи раніше утилізувалися та місто сплачувало кошти за їх транспортування. Однак, середня ринкова вартість відходів від фрезерування асфальтобетонного покриття станом на 2016-2017 роки визначена експертним шляхом (Т. 1, а.с.45). Посилання захисника, що зазначені у підозрі обставини не утворюють складу злочину є безпідставними, оскільки вирішення питання щодо наявності чи відсутності всіх елементів складу злочину в діях конкретної особи, необхідних для притягнення її до кримінальної відповідальності, не входить до повноважень слідчого судді на даному етапі провадження, оскільки, здійснюючи судовий контроль відповідно до вимог п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України на стадії досудового розслідування, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо допустимості та достатності доказів для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. На даний час матеріали клопотання в тому об`ємі, в якому вони надані до суду свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення, спростувати чи підтвердити наявність якого можливо лише шляхом проведення подальшого досудового розслідування. Таким чином, застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні є обгрунтованим.
Захисник посилається на те, що ціна, за якою відходи реалізовувалися Департаментом була встановлена спеціалістами ТОВ «Інститут Харківпроект», ТОВ «Північно-Східна Консалтингова група», проте достовірність проведених досліджень має бути перевірена експертним шляхом та надано їм належну оцінку.
Апеляційний суд вважає небезпідставним посилання слідчого на можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи обгрунтованість повідомленої підозри. Разом з тим, даний ризик значно мінімізований, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки у місці мешкання. Зокрема, підозрюваний одружений, має неповнолітнього сина 2003 року народження, має батьків пенсійного віку, постійне місце роботи, ряд нагород, відзнак, характеризується позитивно, не судимий. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо недоведеності прокурором ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як зазначається в апеляційній скарзі захисника документація, що стосується господарських відносин з ТОВ «Папркінг+» була вилучена, знаходиться у слідчого та щодо неї проведені відповідні експертизи. Зазначене твердження прокурором не було спростовано. Щодо ризику можливого впливу на свідків у кримінальному провадженні, то слідчим не конкретизовано на яких саме свідків підозрюваний може здійснювати вплив. Крім того, сторона захисту обгрунтовано звертає увагу на те, що досудове розслідування триває з 12.10.2017 року та у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення допитів свідків. Враховуючи доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та дані, які характеризують особу підозрюваного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки ним не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленому ризику. Одночасно колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги захисника. Застосований до підозрюваного слідчим суддею запобіжний захід не є виключним за своєю суворістю, не перешкоджає останньому виконувати свої службові обов`язки. Покладення на підозрюваного серед іншого обов`язку носити електронний засіб контролю не є порушенням КПК України. З метою забезпечення належної поведінки підозрюваного покладення на нього такого обов`язку є додатковою гарантією недопущення настання встановленого ризику, передбаченого п. 1ч. 1 ст. 177 КПК України. Посилання захисника на те, що застосування до підозрюваного електронного браслета порушуватиме нормальний уклад життя та виконання ним службових обов`язків не знайшли свого підтвердження, такі обставини захисником не були підтвердженні. За викладених обставин, колегія суддів не встановила підстав для скасування ухвали слідчого судді за апеляційними доводами.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: