Дата документу 24.12.2019 Справа № 526/248/19
Провадження 1-кп/554/211/2019
У Х В А Л А
24 грудня 2019 року м.Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000362 від 25.07.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плішивець Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.06.2010 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.189 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки;
-21.10.2010 року Апеляційним судом Полтавської області звільнений умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на невідбутий строк - 4 місяці 17 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Веприк Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не
працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого ,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.27 ч. 4 ст. 189, ч.2 ст. 189, ч.2 ст.27 ч.3 ст. 289 КК України,-
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч.4 ст.189, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України,
У С Т А Н О В И В:
органами досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, організованою групою; у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод та законних інтересів цієї особи, вчиненій повторно, поєднані з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, організованою групою.
Обвинувачений ОСОБА_11 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, організованою групою; у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод та законних інтересів цієї особи, вчиненій повторно, поєднаній із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, організованою групою; у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, організованою групою; у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод та законних інтересів цієї особи, вчиненій повторно, поєднаній із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, організованою групою.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 2 місяці стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , а також про продовження домашнього арешту на визначений час доби стосовно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 також на 2 місяці.
Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 2 місяці стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 мотивовано тим, що останній може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин справи; незаконно впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані у суді; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, непрацевлаштований, обвинувачується у створенні організованої злочинної групи з метою вчинення корисливих злочинів насильницької спрямованості, не має постійного джерела доходу, є особою раніше судимою за вчинення аналогічних тяжких корисливих злочинів.
Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на визначений час доби та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш м`який, а саме особисте зобов`язання, яке мотивовано тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 мають постійне місце проживання, позитивні характеристики з місця проживання, будь яким чином впливати на потерпілих та свідків не будуть.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_10 заперечили проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт, яке мотивовано тим, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину, позитивні характеристики з місця проживання, будь яким чином впливати на потерпілих та свідків не буде.
Прокурор просив суд відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 за необґрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, встановив таке:

статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу. Відображення принципів вирішення питання про застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Відображення принципів вирішення питання про застосування стосовно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Виходячи з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою можу бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої поваги.
Зі змісту ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Таке клопотання, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.3 ст.199 КПК України).
При цьому, суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченим безсумнівно має враховуватись практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні.
Так, у рішенні ЄСПЛ «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року було констатовано порушення вимог п.3 ст.5 Конвенції, оскільки національні суди продовжували тримання під вартою, посилаючись восновному на тяжкість вчиненого злочину, та використовували стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи. Відповідно рішення у справі «Пічугін проти України» від 23.10.2012 року ЄСПЛ констатував порушення Конвенції через невмотивованість у рішення суду продовження існування ризиків втечі обвинуваченого і чи виправдовують вони позбавлення волі протягом усього часу кримінального провадження. У справах «Цигоній проти України» від 24.11.11 року та «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції у зв`язку з тим, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою не містило належних і достатніх підстав для такого тримання та національні суди не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
Колегія суддів враховує, що всі обвинувачені мають постійне місце проживання, однак вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_10 обвинувачується у створенні організованої злочинної групи з метою вчинення корисливих злочинів насильницької спрямованості, останній є раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, що вказує на можливість вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватися від суду. При тому сам факт перебування останнього в умовах ізоляції не може вказувати на зменшення ризиків, які існували на час обрання такого запобіжного заходу.
З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Сам факт перебування обвинуваченого ОСОБА_10 в умовах ізоляції не вказує на зменшення ризиків.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.
Вивченням особи обвинуваченого, ОСОБА_9 встановлено, що останній має постійне місце проживання, підтримує стійкі соціальні зв`язки з батьками, сестрою, дідом, бабою (останні являються особами похилого віку та потребують стороннього догляду) та з якими разом проживає, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.
Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 не судимий, має стійкі соціальні зв`язки із своєю сім`єю, позитивно характеризується за місцем проживання, несудимий, має на утриманні дружину та малолітню дитину.

Під час перебування під домашнім арештом обвинувачені ОСОБА_9 і ОСОБА_11 процесуальні обов`язки не порушували.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на визначений час доби із покладенням на ОСОБА_11 , ОСОБА_9 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , узадоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на більш м`який слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , а також про продовження домашнього арешту на визначений час доби стосовно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити стосовно ОСОБА_10 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, а саме по 23 лютого 2020 року (включно).
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту - відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на визначений час доби, продовживши його строком на 2 місяці, а саме по 23 лютого 2020 року та покласти на нього такі обов`язки:
1) у визначений час доби із 21 години по 7 годину наступної доби знаходитися за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_4 ;
2) за першою вимогою прибувати до суду згідно телефонного та / або поштового виклику;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утриматися від спілкування з потерпілими: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також свідками (окрім близьких родичів та членів сім`ї), зазначеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні;
5) не виїжджати за межі Полтавської області без дозволу суду.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на визначений час доби, продовживши його строком на 2 місяці, а саме по 23 лютого 2020 року та покласти на нього такі обов`язки:
1) у визначений час доби із 21 години по 7 годину наступної доби знаходитися за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_5 ;
2) за першою вимогою прибувати до суду згідно телефонного та / або поштового виклику;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утриматися від спілкування з потерпілими: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також свідками (окрім близьких родичів та членів сім`ї), зазначеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні;
5). не виїжджати за межі Полтавської області без дозволу суду.
У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання - відмовити.
Виконання ухвали в частині контролю домашнього арешту обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 покласти на Гадяцький відділ поліції ГУНП в Полтавській області.

Судді :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Повен текст ухвали виготовлено та проголошено судом о 15 год. 00 хв. 24 грудня 2019 року.