Справа № 215/334/16-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001589 від 08.09.2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 02.03.2020 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу обвинуваченому було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 30.04.2020 р., включно.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, у зв`язку з призначенням дати слідуючого судового засідання поза межами строку його дії.

Обвинувачений заперечує проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити на домашній арешт, так як він визнав свою винуватість, а ризики вже всі зникли.
Захисник підтримав свого підзахисного.
Заслухавши учасників процесу, суд вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, виходячи з наступного.

Суд в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку його дії посилався на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше неодноразово судимий, в т. ч. за злочини проти власності, офіційно не працює, міцних соціальних зв`язків не має, може вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитись від органів слідства і суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, чим перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Але, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, обставини на які посилався суд при обранні та продовжені дії обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України, - обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказаний ризик, на який посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та суд при продовженні строку його дії, продовжує існувати. Крім цього, після винесення вироку, він може ухилитися від відбуття покарання, що може бути призначено судом.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні під час судового розгляду, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, відповідний ризик продовжує існувати та не зменшився, є достатнім та виправдовує тримання особи під вартою.

Тому, суд вважає, враховуючи також положення ст. 178 КПК України, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - по 26.06.2020 р..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів по 26.06.2020 р., включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя: