Справа № 487/3157/20
Провадження № 1-кс/487/3755/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження № 0000902 від 22.05.2019,

В С Т А Н О В И В :

05.06.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження № 0000902 від 22.05.2019.

У своїй скарзі скаржник посилався на те, що за його заявою в слідчому управлінні Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві відносно дій слідчої СВ Знам`янського ВП ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000902 від 22.05.2019.

30.05.2020 року ним отримано лист № 04.4/04.4/9890 від 13.05.2020 від ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві щодо закриття кримінального провадження на підставі п.2ч.1 ст.284 КПК України. Разом з тим, постанова про закриття даного кримінального провадження ним не отримана, що позбавляє його можливості доводити винуватість осіб які скоїли відносно нього злочин. У зв`язку з чим просив скасувати рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У судове засідання адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Представник ТУ ДБР розташованого в місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення, в якому просив розглянути скаргу ОСОБА_3 у його відсутності та відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що скарга ОСОБА_3 є безпідставною та необґрунтованою, оскільки проведено ряд необхідних слідчих дій для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проаналізовано відповідні зібрані матеріали, надано їм належну правову оцінку.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів скарги та слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000902 від 22.05.2019 на підставі ухвали слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.05.2019 у справі № 389/1445/19 (1-кс/389/424/19), якою задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано внести відомості до ЄРДР, які містяться в його заяві від 17.04.2019, щодо можливо неправомірних дій працівниками СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 від 10.04.2020 року, кримінальне провадження № 0000902 у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні службових осіб СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.365 КК України, закрито.

Підставою винесення зазначеної вище постанови стало те, що вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 року та вирок Кропивницького апеляційного суду від 12.09.2019 року у справі № 389/2235/16-к, яким визнано ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України є достатньо умотивований та відповідає вимогам ст.ст. 370, 374, 420 КПК України. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст..412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом не встановлено. Питання належності та допустимості доказів у кримінальному провадженні №0000902 вирішувалась під час розгляду у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Тому, проведеним по справі досудовим розслідуванням не здобуто об`єктивних доказів, які би могли свідчити про факт перевищення своїх службових повноважень службовими особами СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Не погоджуючись із постановою слідчого ОСОБА_6 , ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що, ним як потерпілим були надані відповідні докази, щодо наявності в діях ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. 22.05.2019 року ним, як потерпілим були надані відповідні покази, але більш як один рік жодних процесуальних дій, щодо притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності не здійснено, що порушує його права як потерпілого.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, зокрема, слідчим в даному кримінальному проваджені недопитаний свідок ОСОБА_4 , не витребувано інформацію стосовно початку її повноважень щодо розслідування кримінального провадження № 00000554 та не надано цим фактам оцінки самим слідчим; по кримінальному провадженню №0000902 не допитаний ОСОБА_7 .

Відтак закриття провадження фактично внаслідок неналежного виконання слідчим своїх обов`язків порушує права скаржника.

Встановлені слідчим суддею вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що постанова слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 10.04.2020 року є передчасною, оскільки останнім не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження № 0000902 від 22.05.2019- задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000902 від 22.05.2019- скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1