Ухвала
Іменем України

08 січня 2020 року
м. Київ

справа № 127/4025/16-к
провадження № 51-9впс20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши ухвалу Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 14 липня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку, передбаченому ст. 34 КПК України, надійшли матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року.
Зазначена ухвала апеляційного суду мотивована тим, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до Вінницького міського суду Вінницької області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки кримінальне провадження має здійснювати той суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжкий злочин, що в даному випадку є інкриміноване органом досудового слідства ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 111 КК України, вчинене на тимчасово окупованій території України, а саме на території Автономної Республіки Крим. Відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII зазначене кримінальне провадження підлягає направленню до Апеляційного суду міста Києва для визначення підсудності за одним із районних судів міста Києва.
Перевіривши ухвалу та наведені в ній доводи, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду ухвали Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК України колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого може ініціювати відповідний суд апеляційної інстанції у формі подання за підписом голови або в. о. голови відповідного суду, що узгоджується з положеннями ст. 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 були направлені на адресу Верховного Суду супровідним листом за підписом судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_5 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року.
Таким чином, Вінницьким апеляційним судом порушено встановлений КПК України порядок звернення з поданням щодо вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 14 липня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, з Вінницького міського суду Вінницької області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3