Справа № 604/705/18
провадження № 1-кп/598/20/2020
ВИРОК
іменем України

"10" червня 2020 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 01 червня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, не працюючої, що має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

29 травня 2018 року приблизно 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, розташованому в с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області, належного її знайомому ОСОБА_4 , разом з їхніми спільними знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спільно розпивали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вийшли з приміщення кімнати, а ОСОБА_4 заснув. ОСОБА_5 , якій попередньо було відомо, що в ОСОБА_4 знаходяться грошові кошти, скориставшись тим, що ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння спить, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрала з кишені сорочки ОСОБА_4 , в яку той був одягнений, грошові кошти в сумі 300 грн., після чого, із викраденими грошовими коштами покинула приміщення будинку ОСОБА_4 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 29 травня 2018 року, приблизно 16 години 40 хвилин, після викрадення грошових коштів в ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства розташованого в с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області, належного ОСОБА_4 , та зайшовши в приміщення однієї із кімнат житлового будинку, щоб покликати ОСОБА_6 , виявивши на дивані мобільний телефон ОСОБА_4 марки «Fly» моделі «FF282», скориставшись тим, що ніхто її не бачить, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрала мобільний телефон марки «Fly» моделі «FF282» вартістю 556,17 грн з карткою пам`яті «TOSHIBA» об`ємом 16 GB вартістю 160 грн та стартовим пакетом «Київстар» вартістю 25 грн, належні ОСОБА_4 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 741,17 гривень.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винною у вчиненні злочинупередбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та злочинупередбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 22 червня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

14 травня 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_5 ознайомлена і їй зрозумілий, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України. Потерпілий ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_5 ніяких претензій, в тому числі матеріального характеру, не має. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначається у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк 1 рік.

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано потерпілому ОСОБА_4 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою та вид покарання.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 і обвинувачена ОСОБА_5 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Судові витрати за проведену у справі експертизу, яка підтверджується довідкою вартості проведеної експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 ..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 100, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

засудив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 14 травня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 01 червня 2018 року.

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України призначивши її покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 572 грн (п`ятсот сімдесят дві гривні) витрат за проведену у справі судову товарознавчу експертизу №6/1-423/18 від 18.06.2018р.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Даний повний вирок суду складений, підписаний і проголошений суддею 10 червня 2020 року.

Суддя ОСОБА_9