Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

14 травня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 000085, на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 захисника-адвоката ОСОБА_7 та змінено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, і забороною залишати помешкання з 22 год. до 06 год. ранку без застосування електронних засобів контролю.

Як вбачається з клопотання, СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 від 12.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_6 , якому ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 13 квітня 2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів.

У поданій апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння тяжкого кримінального правопорушення з необережності, що призвело до смерті людини, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом, а тому обраний судом запобіжний захід, на її думку, не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Доводить, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду та впливати на потерпілого і свідків.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, не визначаючи розмір застави, згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо залишення ухвали без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього

процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

В апеляційній скарзі прокурора йдеться про тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , суворість покарання, що йому загрожує, й можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків чи переховуватися від досудового розслідування і суду.
Між тим, відповідно підпункту 1(с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність відповідних і достатніх підстав для тримання особи під вартою. Ризик переховування обвинуваченого від слідства і правосуддя, враховуючи Рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії від 26.01.1993 року, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку.
Як під час розгляду клопотання, так і при апеляційному розгляді жодних даних, які б свідчили про тиск ОСОБА_6 , який раніше ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, родину, в якій виховує малолітніх дітей, на свідків чи потерпілого, якому відшкодовано завдану матеріальну та моральну шкоду, про що свідчить наявна в матеріалах клопотання розписка ОСОБА_8 , або перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином не встановлено, як і доказів незабезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, належної поведінки чи переховування від досудового розслідування.
Не наведено таких доказів і прокурором в судовому засіданні.
Твердження прокурора в апеляційній скарзі та суді апеляційної інстанції про те, що підозрюваний ОСОБА_6 повинен утримуватися під вартою, не є переконливими, оскільки апелянт в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_6 не чинить ніяких перешкод досудовому розслідуванню, з`являється на всі виклики слідчого і не порушує умов домашнього арешту та покладених на нього слідчим суддею обов`язків, що було предметом численних перевірок за місцем знаходження ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення та обрання ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. .407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2020 року щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_6 з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 . 15.05.2020 року