Справа № 344/4403/20
Провадження № 1-кс/344/1751/20
У Х В А Л А
31 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що ухвалою Івано-Франківського міського суду у справі №344/17645/18 від 31.10.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai Santa FE», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Ухвалу вмотивовано тим, що стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «Hyundai Santa FE», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, крім цього, постановою слідчого від 26.10.2018 року його визнано речовим доказом. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Метою накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai Santa FE», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, знищення чи відчуження. Ухвалою Івано-Франківського міського суду №344/15414/18 від 27.09.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки «Hyundai Santa FE», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль вилучений слідчим СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано- Франківській області протоколом обшуку від 26.10.2018 року та разом з ключами від автомобіля поміщено на територію Івано-Франківського ВП ГУНП. Згідно протоколу обшуку речей перелічених в ухвалі Івано-Франківського міського суду № 344/15414/18 від 27.09.2018 року не виявлено. Згідно довідки-рахунок серії ААЕ № 3851 13 від 10.11.2015 року ОСОБА_4 продано та видано транспортний засіб «Hyundai Santa FE», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . 28.11.2019 року ОСОБА_4 подав клопотання про зняття арешту та повернення йому автомобіля «Hyundai Santa FE», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який він придбав 10.11.2015 року у ОСОБА_5 . ОСОБА_4 у законний спосіб придбав зазначений автомобіль, а існування арешту автомобіля фактично є втручанням у право власності та право на мирне володіння своїм майном. В свою чергу досудове розслідування кримінального провадження №0003302 триває з 06.09.2018 року, автомобіль вилучено та поміщено та територію Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області 26/10/2018, заявник зазначає, що у органу досудового розслідування було достатньо часу, а саме півтори року, для проведення всіх необхідних слідчих дій. Перебування транспортного засобу на майданчику зберігання під відкритим небом призводить до того, що він піддається негативному впливу навколишнього природного середовища, що призводить до корозії кузова та агрегатів автомобіля, пошкодження пластмасово-гумових елементів. Таким чином заявник вказує, що оскільки утримання майна призводить до його псування та втрати його товарного вигляду через умови зберігання, не встановлено даних, які б виправдали втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту прав конкретної особи, скасування арешту майна не суперечитиме меті накладення арешту як збереження доказів, просив скасувати арешт вказаного транспортного засобу накладений ухвалою Івано-Франківського міського суду від 31/10/2018.

Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явились, адвокат ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, клопотання просила задовольнити з підстав, що в ньому зазначені.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлено належним чином, клопотань щодо реалізації прав суду не подано.

Судом встановлено наступні обставини.

27/09/2018 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки «Hyundai Santa FE», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

31/10/2018 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт на вказаний автомобіль, з метою збереження майна, як речового доказу.

05/12/2019 постановою слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так суб`єкт клопотання не оспорював і не заперечив правових підстав накладення відповідного арешту. В його клопотанні вказано, що на його думку на даний час відпала потреба арешту автомобіля.

Отже судом раніше встановлено, що арешт на спірний автомобіль накладено обґрунтовано; автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.

Таким чином перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного автомобіля здійснено без правових підстав.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Крім цього в КПК України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, порядок його зберігання.

Також важливо відзначити, що відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності до завершення кримінального провадження підлягає вирішенню прокурором.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу скаржник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор, а не слідчий.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом. Таким чином потреба, з якою було встановлено арешт речового доказу все ще не відпала. Отже потреба в арешті речового доказу на даний час не відпала.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1