Кримінальне провадження № 629/6336/19
Номер провадження 1-кп/629/207/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, мешкаючого за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого 08.05.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим терміном тривалістю 2 роки
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.11.2019 року близько 15-00 год. ОСОБА_4 знаходився в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де під стіною біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 побачив чавунну батарею системи опалення, яка належить ОСОБА_5 та яку остання тимчасово залишила там на зберігання. Після цього у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення цієї чавунної батареї. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 29.11.2019 року близько 13-30 год., діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливого мотиву та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, виражений у викраденні чужого майна, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, прийшов на сходовий майданчик п`ятого поверху під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 та сторонні особи не спостерігали за його діями, таємно викрав чавунну батарею системи опалення, яка була у використанні, загальною вагою 87 кілограмів 500 грамів, вартістю 459 гривень 37 копійок, яка належить ОСОБА_5 . Після вчинення вище вказаного злочину ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 459 гривень 37 копійок.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, не заперечує проти розгляду справи в порядку ст. 349 ч.3 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 29.11.2019 року скоїв таємне викрадення чавунної батареї, яка знаходьсь на п`ятому поверсі під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, доказів щодо витрат по кримінальному провадженню та речових доказів.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, даний злочин скоїв у період іспитового строку, не працює, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно.

Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 17.01.2020 року, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства високий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, який скоїв умисний корисливий злочин у період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про стійкість його протиправних переконань, суд приходить до висновку, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе тільки в умовах реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що даний злочин ОСОБА_4 вчинив після постановлення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2019 року, однак до повного відбуття покарання, суд, відповідно до вимог ст. 71 КК України, до покарання, яке призначається, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2019 року у виді 6 місяцівпозбавлення волі та остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_4 призначити 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання для обвинуваченого відраховувати з дня фактичного затримання його співробітниками поліції.

Речові докази: чавунну батарею системи опалення б/у, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній; тачку сірого кольору б/у, передану на зберігання ОСОБА_7 - залишити останньому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1