СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/54/20
ун. № 759/6788/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000325 за обвинуваченням ОСОБА_3 уродженця м. Пругли Зінківського району Полтавської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України,
сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_4 захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпілий ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И В:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження № 0000325 з обвинувальний актом про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, що він, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 20.04.2017 близько 13 год. 14 хв., перебуваючи в службовому кабінеті, що знаходиться на другому поверсі адміністративної будівлі Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості «Масма», за адресою: м. Київ, просп. Палладіна, буд. 46, повідомив потерпілому ОСОБА_7 завідомо неправдивий порядок надання останньому в оренду нежитлових приміщень, що належать Державному підприємству «Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості «Масма», які розташовані за адресою: м. Київ, просп. Палладіна, буд. 46, за грошові кошти з розрахунку за кожен метр квадратний наданої площі, без оформлення відповідних договорів. Також під час розмови підтвердив необхідність надання йому грошових коштів у сумі
26 250 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень, за один місяць оренди вищевказаних нежитлових приміщень, наголосивши, що потрібно заплатити також за останній місяць відразу. Того ж дня о 13 год. 20 хв, перебуваючи в службовому кабінеті, що знаходиться на другому поверсі адміністративної будівлі Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості «Масма» за адресою: м. Київ, просп. Палладіна, буд. 46, потерпілий ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, погодився на умови ОСОБА_3 , повідомив йому, що він при собі має 30 000 (тридцять тисяч) гривень, та добровільно передав ОСОБА_3 вказану суму, наголосивши, що це за перший місяць оренди, а решту суми наддасть наступного дня.
ОСОБА_3 будь-яких дій щодо надання в оренду нежитлових приміщень Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості «Масма»вчиняти не збирався і не вчиняв, а одержаними у такий спосіб грошовими коштами на загальну суму 30 000 (тридцять тисяч) гривеньпланував розпорядитися на власний розсуд, але за обставин, що не залежали від нього, а саме затримання уповноваженою службовою особою у порядку ст. 208 КПК України, останній не зміг фактично реалізувати свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися вказаними грошовими коштами на свій розсуд, чим вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190
КК України.
В судовому засіданні сторона захисту заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.190 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_3 підтримав думку своїх захисників та заявив клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_7 просив задовольнити клопотання сторони захисту.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_8 звільненню від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на підставі наступного.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Відповідно до обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, вчинено останнім 20 квітня 2017 року та з вказаного моменту пройшло вже більше ніж як три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Діяння обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ст. 12 КК України інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин класифікується, як злочин невеликої тяжкості.
У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23.12.2005 р. № 12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Дотримання умов, передбачених ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Враховуючи наведене, зокрема те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, з моменту вчинення якого станом на день ухвалення судового рішення минуло більше трьох років, а також враховуючи те, що ОСОБА_3 погоджується на звільнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття щодо нього кримінального провадження.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 285 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження № 0000325 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

СУДДЯ: