Провадження № 1кп/201/94/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002968 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою, АДРЕСА_2 , судимого:

-21 лютого 2012 року Перечинським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 13 липня 2012 року Ужгородським міським судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України до 4 років 1 місяці позбавлення волі, звільнився 04.03.2015 року постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2015 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 13 днів;

- 19 січня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 29 липня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська направлено для реального відбуття покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком на два роки;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

26.11.2018 близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в будинку за адресою свого мешкання по АДРЕСА_3 , разом з потерпілою ОСОБА_5 , побачив у кімнаті на дивані під подушкою грошові кошти у розмірі 250 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 та які він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_3 реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, дістав з під подушки вищевказані грошові кошти у розмірі 250 гривень, які належить ОСОБА_5 та покинув вищевказану квартиру разом з викраденим майном та в подальшому розпорядився їм на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, надав показання, як підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині і його дії органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання передбачені санкціями статей, в яких обвинувачений визнається винним, не зможуть забезпечити його виправлення та попередження нових злочинів, а саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним їх обставинам, даним про особу обвинуваченого та обставинам, що пом`якшують його покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2018, суд вважає що після призначення покарання за цим вироком необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2018.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, 1 місяця позбавлення волі частину невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2018 року, визначивши остаточно до відбування два роки один місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою в період 14.06.2020 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді триманні вартою залишити без зміг до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1