печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання слідчого погоджене прокурором групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно земельної ділянки кадастровий номер :91:088:0076, площею 1,7233 га, розташована за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, цільове призначення 2.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка знаходиться у власності держави в особі Київської міської державної адміністрації та розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 2125 від 22.11.2013 надана у постійне користування Національній академії прокуратури України, із забороною права на відчуження, розпорядження і користування нею.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

06 лютого 2020 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження слідчим було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, при цьому клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

У провадженні другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 02.07.2019 щодо неправомірних дій службових осіб Національної академії прокуратури України (далі НАПУ) та інших.

Зокрема, за одним із зареєстрованих у вказаному кримінальному провадженні кримінальних правопорушень, передбаченим ч.2 ст.364 КК України, встановлено ймовірні обставини того, що службові особи НАПУ, зокрема колишній ректор НАПУ ОСОБА_5 , спільно з службовими особами Генеральної прокуратури України, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та суб`єктів господарювання з метою отримання для себе та інших осіб неправомірної вигоди, зловживаючи службовим становищем всупереч інтересам служби, впродовж 2018-2019 років вчинили дії, спрямовані на вилучення з відання НАПУ і держави земельної ділянки площею 1,7233 га, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 8, (поряд з НАПУ) кадастровий номер :91:088:0076, орієнтовною вартістю 18 млн.грн., яку в 2013 році відведено у постійне користування НАПУ для будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд (навчальних корпусів) НАПУ, та за ініціативою ректора НАПУ розпорядженням КМДА від 22.03.2019 змінено її цільове призначення на «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури».

З метою її подальшої забудови житлово-громадським комплексом, між НАПУ і ТОВ «Боричів Тік» укладено договір про дольову участь у будівництві від 20.09.2018, згідно з яким НАПУ отримало (взамін на фактичну передачу вказаної земельної ділянки для будівництва) від ТОВ «Боричів Тік» у власність майнові права (нічим, окрім акта прийому-передачі, не зафіксовані та не зареєстровані) на 11 квартир (1, 3 і 10-кімнатні квартири) на загальну площу 1696,33 м2 в будинку за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, де земельна ділянка, належна державній установі «28 УНР» (відання Міністерства оборони України), арештована у зв`язку з проведенням ГПУ досудових розслідувань, на ній відбувається забудова житловим комплексом з будинками, де 10-кімнатних квартир немає, та знаходиться на відстані 23 кілометрів від НАПУ на околиці міста Києва.

Крім того, вказані дії ректора НАПУ суперечать Статуту та інтересам НАПУ, мали бути погоджені з Генеральною прокуратурою, квартири не можуть бути виділені як службове житло для працівників НАПУ, які не мають на це право відповідно до вимог законодавства (під видом цієї мети укладено вказану угоду).

Слід зазначити, що у 2014 році Державним будівельним комбінатом Управління справами Верховної Ради України на замовлення НАПУ розроблено проект «Будівництво будівель і споруд Національної академії прокуратури України на вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі м. Києва», який затверджено ДП «Укрдержбудекспертиза», на що було витрачено державних коштів в сумі близько 25 млн.грн. Вказаним проектом передбачалось будівництво начальних корпусів, гуртожитку та інших приміщень відповідно до статутних цілей НАПУ.

При цьому з матеріалів досудового розслідування вбачається, що вказана незаконна діяльність ректора НАПУ відбувалась з відома та за погодженням з керівництвом Генеральної прокуратури України.

Таким чином, в діях ректора НАПУ ОСОБА_5 , інших службових осіб вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Вказані обставини підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування показаннями свідків, протоколами огляду, відомостями та документами, які в копіях долучені до клопотання.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №189187995 від 18.11.2019 земельна ділянка кадастровий номер :91:088:0076, площею 1,7233 га, розташована за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, цільове призначення 2.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, знаходиться у державній власності в особі Київської міської державної адміністрації, розпорядженням Київської міської державної адміністрації №2125 від 22.11.2013 надана у постійне користування Національній академії прокуратури України.

На даний час замовникам будівництва НАПУ та ТОВ «Боричів Тік», надано дозвіл ДАБІ на виконання будівельних робіт №ІУ31, а також надано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва житлово-громадського комплексу на вул.Сім`ї Хохлових, 8, у м.Києві, затверджені наказом Департаменту містобудування та архітектури КМДА від 10.05.2019 №553, проводиться розробка проектної документації щодо будівництва багатоповерхового будинку на вказаній земельній ділянці.

Під час досудового розслідування 14.11.2019 проведено огляд зазначеної земельної ділянки та встановлено, зокрема, що на даний час вона огороджена парканом, візуально помітно, що на ній розташовано значні обсяги (купи) ґрунту. Проведення будівельних робіт, будівельної техніки чи будь-яких осіб на вказаній земельній ділянці під час огляду не виявлено.

Постановою слідчого від 19.11.2019 вказану земельну ділянку визнано речовим доказом, зважаючи, що вона є предметом злочину, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може бути використана як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а тому має значення речового доказу.

Слідчий вважає, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане нерухоме майно земельну ділянку, що належить державі в особі Київської міської державної адміністрації та надана у постійне користування НАПУ, на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою збереження речового доказу, з забороною права на відчуження, розпорядження і користування цим майном, щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, а також відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.11 ст.170 КПК України слідчий вважає, що є необхідність накладення арешту на вказану земельну ділянку саме із забороною права на відчуження, розпорядження і користування нею, враховуючи існування обставин, які підтверджують, що незастосування такої заборони може призвести до незаконної передачі земельної ділянки іншим суб`єктам, фактичного вибуття її з власності держави та забудови житлово-громадським комплексом всупереч державним інтересам і НАПУ, оскільки наразі документально оформлено можливість її забудови, а ній завезено ґрунт, обмежено її використання НАПУ.

Крім того, під час допиту свідків діючих ректора і першого проректора НАПУ ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (відповідно), останні заявили про необхідність накласти арешт на вказану земельну ділянку з метою недопущення її незаконного відчуження, використання та розпорядження, а також настання негативних насідків від незаконних дій посадових осіб НАПУ та Генеральної прокуратури України щодо розпорядження нею.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 19.11.2019 вказану земельну ділянку визнано речовим доказом.

Слідчим доведено, що вказана земельна ділянка є об`єктом кримінально протиправних дій, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження з метою перешкоджання установленню істини у провадженні та недопущення повернення землі власнику державі в особі Київської міської державної адміністрації, зашкодить інтересам Національної академії прокуратури України; інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

«Справедливий баланс» та пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, на думку сторони обвинувачення збережено, оскільки втрата територіальною громадою активів, одержаних кримінально протиправним шляхом, призведе до тяжких наслідків державним інтересам.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :91:088:0076, площею 1,7233 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яка знаходиться у власності держави в особі Київської міської державної адміністрації та надана у постійне користування Національній академії прокуратури України, заборонивши будь-яким особам та будь-яким чином до завершення досудового розслідування та судового розгляду відчужувати, розпоряджатися і користуватися нею.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу для виконання.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1