ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/142/20 Номер провадження 11-сс/814/200/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, починаючи з 16 години 15 хвилин 24 лютого 2020 року до 16 години 15 хвилин 23 квітня 2020 року.

Приймаючи вказане рішення, слідчим суддею взято до уваги наявні ризики та особу підозрюваної, той факт, що стороною обвинувачення доведено обставини, передбачені п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України, щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України і ризиків, визначених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставин щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, терміном 60 діб з часу затримання.

Згідно матеріалів провадження, 24.02.2020 за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після розпиття алкогольних напоїв та сварки ОСОБА_8 нанесла сокирою тілесні ушкодження у вигляді рублених ран голови своєму співмешканцю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у закінченому замаху на вбивство, тобто у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

24.02.2020 року о 16.15 годині ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.02.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

25 лютого 2020 старший слідчий СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, погодженим процесуальним керівником - прокурором Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2020 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, починаючи з 16 години 15 хвилин 24 лютого 2020 року до 16 години 15 хвилин 23 квітня 2020 року.

Не погодившись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 .
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, оскільки ризики про існування яких слідчий суддя вказав в ухвалі стороною обвинувачення недоведені. Судом не враховано, що вчинення даного злочину було спровоковано поведінкою самого потерпілого по відношенню до ОСОБА_8 , вік підозрюваної та можливість застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника адвоката ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_8 , на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я потерпілого, за вчинення якого Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, може переховуватися від слідства та суду, підозрювана проживає за однією адресою з потерпілим, а тому може незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, а відтак є достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_8 злочину та дані про особу підозрюваної, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
Крім того, слідчим суддею враховано, що підозрювана та потерпілий проживають за однією адресою, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини в стані алкогольного сп`яніння, тому на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, який просить апелянт - домашній арешт.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваної ОСОБА_8 як про це вказується в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4