ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5453/19
Провадження № 1-кп/362/204/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000574 від 05.05.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.09.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого: 01.04.2011 року Васильківським міськрайоннним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки, 14.10.2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 05.05.2019 року, близько 01 години 00 хвилин проходячи мимо будинку АДРЕСА_2 , помітили, що в квартирі АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, нікого не має, після чого у останніх виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вступили у злочинну змову та розподіливши ролі кожного домовились про спільне вчинення таємного викрадення чужого майна, яке перебуває в приміщені квартири АДРЕСА_4 .

Далі, ОСОБА_4 з метою виконання заздалегідь обумовленого плану із ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до вікна квартири АДРЕСА_4 , де шляхом віджиму пошкодили вікно та проникли в приміщення квартири. Далі, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрали з приміщення квартири планшет марки «Lenovo TAB 2A7-30», чорного кольору, вартістю 780,78 грн. (сімсот вісімдесят гривень 78 копійок), мобільний телефон марки «huawei», модель «y3 ii», чорного кольору, вартістю 637,37 грн. (шістсот тридцять сім гривень 37 копійок), портативну колонку марки «CHARGE MINI 3+», синього кольору, вартістю 319,20 грн. (триста дев`ятнадцять гривень 20 копійок), пилосос марки «Saturn 1400», модель ST1277 230V-50Hz, синього кольору, вартістю 583,33 грн. (п`ятсот вісімдесят три гривні 33 копійки), а всього матеріальних цінностей на загальну суму 2320 грн. 68 коп.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд. Тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2320,68 грн. (дві тисячі триста двадцять гривень 68 копійок).

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно та за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив розглядати кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки обвинувачені вину визнають повністю.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засіданні не з`явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі. При призначенні покарання покладається на думку суду (а.с.54).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, пояснивши, що 05.05.2019 року, близько 24 год. 00 хв. ночі біля центральної аптеки на зупинці по вулиці Грушевського, в місті Василькові, Київської області він зустрів ОСОБА_5 , із яким раніше не був знайомий. ОСОБА_5 гуляв із своєю дружиною. Вони познайомилися та вирішили прогулятися разом. Дружина ОСОБА_5 пішла вперед, а він та ОСОБА_5 проходячи по вулиці Грушевського помітили будинок в якому не горіло світло, після чого вони позаглядавши в вікна даного будинку та вирішили, що в ньому нікого не має. Одне із вікон будинку було при відчинене, ОСОБА_5 засунув руку у вікно, дотягнувся до ручки та відчинив його, після цього вони через вікно проникли до будинку. Спочатку ОСОБА_5 , а потім він. Залізши в будинок, в одній із кімнат квартири вони викрали планшет та мобільний телефон, після чого зайшли до іншої кімнати, де викрали пилосос та колонку. Далі через вікно покинули будинок. Це було близько 01 год. ночі. Далі вони пішли до вулиці Тімірязєва, де поділили між собою викрадене. Він взяв собі телефон та пилосос, а ОСОБА_5 все інше. На наступний день, близько 8 години ранку на викрадений телефон йому зателефонувала власниця телефону та сказала, щоб він все повернув, що викрав. Тоді він сів до маршрутки та поїхав до будинку по вулиці Грушевського і віддав чоловіку потерпілої викрадений телефон та пилосос. В скоєному він щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілої та просить його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, пояснивши, що 05.05.2019 року, близько 24 год. 00 хв. ночі він разом із своєю цивільною дружиною відпочивали на вул. Грушевського в м. Василькові, Київської області. На зупинці біля центральної аптеки вони зустріли ОСОБА_4 , із яким раніше знайомі не були. Вони познайомилися та вирішили прогулятися по вулиці Грушевського разом, його дружина пішла в перед, а він разом із ОСОБА_4 проходячи по вулиці Грушевського помітили будинок в якому не горить світло. Позаглядавши в вікна даного будинку вони вирішили, що в середі його нікого не має. Він помітив, що одне із вікон будинку було при відчинене, він засунув руку, дотягнувся до ручки та відчинив його, після чого заліз до будинку, а за ним заліз ОСОБА_4 . Вони потрапили до кухні. Пройшовши, до однієї із кімнат будинку вони викрали планшет та мобільний телефон, після чого зайшли до іншого кімнати, де викрали пилосос та колонку. Далі через вікно покинули будинок та пішли до вулиці Тімірязєва, де поділили між собою викрадене. Він взяв собі планшет та колонку. На наступний день, він зрозумів, що чинив невірно та повернув потерпілій все викрадене. Ще потерпіла просила повернути документи, проте жодних документів він не бачив. В скоєному він щиро розкаюється, просить пробачення у потерпілої та просить його суворо не карати.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за згодою учасників судового провадження провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

А тому, крім допиту обвинувачених, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинувачених та характеризуючих на них даних.

При кваліфікації дій обвинувачених, суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 05.05.2019 року вчинили дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно та за попередньою змовою групою осіб, а їх дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних та обставин, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 судом з`ясовано, що він раніше судимий за вчинення корисливого злочину, через нетривалий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив новий умисний корисливий злочин, після направлення обвинувального акту до суду, вчинив новий умисний корисливий злочин за який ухвалою слідчого судді від 27.09.2019 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час не працює, неодружений, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_5 , суд не встановив.
Судом враховується висновок досудової доповіді Васильківського міськрайонного відділу Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, характеристику від дільничного офіцера поліції Васильківського ВП ГУ НП в Київській області, згідно якої характеризується посередньо, схильний до вживання наркотичних речовин, раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, враховуючи його спосіб життя, те що, обвинувачений спиртними напоями не зловживає, наркотичні речовини на даний час не вживає, має постійне місце проживання, високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній рівень небезпеки для суспільства, Васильківський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області вважає що, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, з застосуванням пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення», та не становить небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого, а також його поведінку - свідоме вчинення крадіжки майна потерпілої, ОСОБА_5 після оголошення обвинувального акту у вчинені крадіжки майна на шлях виправлення не став та вчиняє новий умисний корисливий злочин, з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначає обвинуваченомуОСОБА_5 покаранняу межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у мінімальних розмірах, що буде співмірним до вчиненого та достатнім для запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів і виправлення в майбутньому.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він раніше судимий за корисливий злочин, через нетривалий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив новий умисний корисливий злочин, після скерування обвинувального акту до суду, вчинив новий умисний корисливий злочин, на даний час не працює, неодружений на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_4 суд не встановив.
Судом враховується висновок досудової доповіді Васильківського міськрайонного відділу Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Згідно довідки Васильківського Центру зайнятості, ОСОБА_4 на обліку як безробітний не перебуває та у працевлаштуванні не зацікавлений. Згідно характеристики Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області характеризується посередньо. Згідно висновків психологічного дослідження особистості обвинуваченого, особа має високий рівень агресії та ворожості. Легко потрапляє під вплив злочинного оточення та нездатний протидіяти сторонньому тиску. Ідентифікує себе з кримінальною особистістю, та вважає правопорушення нормою свого життя. Протягом п`яти років систематично, ін`єкційним шляхом, вживає наркотичні речовини (метадон). Проте, згідно інформацій Васильківської ЦРЛ, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває. У ОСОБА_4 немає постійних ділових інтересів, які б розвивали його як особистість. Коло спілкування складають особи зі схожою моделлю поведінки. Обвинуваченому характерно діяти імпульсивно. Шукає найбільш легкі шляхи для вирішення проблем. Не має навиків конструктивного аналізу своїх дій, не робить висновків після вчинення правопорушень. Легко потрапляє під негативний вплив. Незважаючи на неодноразові судимості, продовжує вчиняти нові однорідні злочини. Історія правопорушень свідчить про непереборний потяг вчиняти крадіжки, що вказує на зухвале ігнорування майнових прав громадян і байдужість до їх почуттів та страждань. ОСОБА_4 не заперечує протизаконність своїх дій, але й не проявляє щирого розкаяння за завдану шкоду потерпілим. ОСОБА_4 немає чітких планів на майбутнє, відсутня мотивація для позитивних змін та бажання стати на шлях виправлення. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинувачуваного, а також його спосіб життя, історію правопорушень, високий ризик вчинення повторного правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, Васильківський міськрайонний відділ не вбачає можливості застосування по відношенню до обвинувачуваного ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого, а також його поведінку - свідоме вчинення крадіжки майна потерпілої, ОСОБА_4 після оголошення підозри у вчинені крадіжки майна на шлях виправлення не став, вчиняє новий умисний корисливий злочин, а тому суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 неможливі без ізоляції від суспільства, з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначає обвинуваченомуОСОБА_4 покаранняу межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у мінімальних розмірах, що буде співмірним до вчиненого та достатнім для запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів і виправлення в майбутньому.
Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірног о тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами винними, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

У зв`язку із застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_4 реального покарання, до звернення вироку до виконання, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби.
Враховуючи, що до ОСОБА_5 згідно кримінального провадження № 0001206 від 29.08.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що підстав для обирання запобіжного заходу ОСОБА_5 відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь держави процесуальні витрати за проведення судово товарознавчої експертизи та судово дактилоскопічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 369-371, 373-374, 376, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати відносно ОСОБА_4 до моменту звернення вироку до виконання запобіжний захід у виді домашнього арешту та покласти на ОСОБА_4 , обов`язок: не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 - рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи та судово дактилоскопічної експертизи стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 3 411 (три тисячі чотириста одинадцять) грн. 23 коп. на користь держави.
Речові докази: планшет марки «Lenovo» TAB 2A7-30, чорного кольору, з розбитим екраном в нижній його частині, у працюючому стані та придатним для використання за належністю, IMEI1: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «huawei», модель «y3 ii», чорного кольору, з розбитим склом в центральній частині екрану, у працюючому стані та придатним для використання за належністю; пилосос марки «Saturn 1400», модель ST1277 230V-50Hz, синього кольору, у працюючому стані та придатним для використання за належністю, які передано на відповідальне зберігання потерпілій залишити ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8