Справа № 493/856/20
Провадження № 1-кп/493/129/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 22.05.2020 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21.05.2020 року о 10:00 годині ОСОБА_4 , знаходячись на території парку, розташованого по вул. Лесі Українки в с. Піщана Балтського району Одеської області, знайшов корпус ручної осколкової гранати Ф-1 без запалу, який був спорджений вибуховою речовиною тротилом, яку вирішив взяти собі.

У цей де день та час, ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи законних підстав на придбання, носіння та зберігання вибухової речовини, без отримання дозволу, обов`язковість якого регламентовано Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, з метою незаконного придбання вибухової речовини, взяв вищевказаний предмет та поклав до кишені та переніс до свого будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , де і зберігав.

Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що знайдена ним вибухова речовина, якою споряджені корпус ручної осколкової гранати Ф-1, придатна до вибухового перетворення, шляхом знахідки, здійснив придбання вибухової речовини, носіння вибухової речовини та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

22.05.2020 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що знайдений ним корпус ручної осколкової гранати Ф-1 без запалу, споряджений вибуховою речовиною, діючи умисно, переніс вказану речовину від свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 , тим самим здійснив носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

22.05.2020 року о 18:38 годині, в ході проведення обшуку місця події, а саме: узбіччя дороги, що неподалік автобусної зупинки по вул. Центральна в с. Козацьке Балтського району Одеської області. ОСОБА_4 повідомив, що при ньому знаходиться предмет, зовні схожий на гранату. Після чого, останній, з правої кишені своєї куртки, яка була одягнена на ньому, дістав корпус осколкової гранати Ф-1 без запалу, який був споряджений вибуховою речовиною тротилом, що є бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності та придатною для використання за цільовим призначенням.

Під час досудового розслідування між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, та узгодили покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік. При цьому після вступу вироку, яким затверджується угода, в законну силу, ОСОБА_4 зобов`язується на підставі п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені досудовим слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Прокурор зважаючи на те, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, що кваліфікується як придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Цілком правомірним, на думку суду, узгоджене покарання за вчинений злочин.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні № 1-кп/493/129/20 (№ справи 493/856/20), (ЄРДР № 0000168 від 22.05.2020 року) між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 .
Враховуючи, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, при розслідування якого проводилася експертиза, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертизи № 76-Б/145-Ф від 27.05.2020 підлягають стягненню з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилученого під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладену 12 червня 2020 року в присутності адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 1-кп/493/129/20 (№ справи 493/856/20), (ЄРДР № 0000168 від 22.05.2020 року) затвердити.
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік..
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 - не обирався.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 25.05.2020 року, на майно, вилучене під час проведення досудового слідства скасувати.
Речові докази, що зберігаються в Балтському ВП ГУНП в Одеській області за квитанцією № 000375 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 2647,20 грн. (дві тисячі шістсот сорок сім гривень 20 копійок).
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Балтського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

СУДДЯ