ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/235/20 Справа № 202/508/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алчевська Луганської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2020 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 17 год. 00 хв. 27 березня 2020 року. Визначено відносно підозрюваної заставу у розмірі 608 100 гривень.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя, послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, та врахувавши тяжкість злочину у вчиненні якого вона підозрюється, особу останньої, яка працює, раніше не судима, вказав про наявність ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведення її винуватості, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищення речових доказів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Окрім цього, суд врахувавши тяжкість вчиненого злочину визначив заставу у сумі 608 100,00 гривень, яка зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Адвокат вказує на те, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання захисту про дослідження обставин, які вказують на непричетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй злочину. Захисник зазначає, що суд не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_7 , а також не з`ясував хто саме є потерпілим у кримінальному провадженні та не встановив зв`язок між підозрюваною та особами, які заволоділи квартирою. Окрім цього, слідчий суддя не перевірив де саме перебувала ОСОБА_7 в момент вчинення інкримінованих їй дій. Серед іншого, захисник вважає, що слідчий суддя встановив ризики, які не підтверджуються доказами та при цьому не надав належної оцінки особі ОСОБА_7 , яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, працевлаштована, має бездоганну репутацію. До того ж, на переконання адвоката, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що в матеріалах провадження відсутні повідомлення про виклик для допиту підозрюваної та вручення їй повідомлення про підозру.
Заслухавши головуючого суддю, підозрювану та захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Висновки слідчого судді про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.
Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першоюцієї статті.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0001034 від 16 грудня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України придбання права на майно та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах(а.с. 8)
11 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 складено повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України(а.с. 9-14), та відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України направлено для вручення за місцем реєстрації та за місцем роботи, яке було вручено за місцем роботи(а.с.15-17)
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, яка підтверджується наданими матеріалами, а саме: показаннями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 0 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_3 , висновком оціночно-будівельної експертизи, документами вилученими у нотаріусів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , речовими доказами, а також іншими доданими матеріалами. При цьому апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що дані матеріали є неналежними доказами, оскільки на даному етапі слідчий суддя не вирішує це питання, воно вирішується судом при ухвалені вироку.
Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речові докази, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкому злочину за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, працює та характеризується професійним рівнем майстерності, глибоким рівнем теоретичних знань, аналітичним складом мислення, надзвичайно добре орієнтується в нормативно-законодавчій базі, що підтверджує можливість вчинити підозрюваною даних ризики.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а в справі «Москаленко проти України», зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків. Застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначений розмір застави відповідають вимогам ст. 183 КПК України.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2020 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4