В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2020 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,потерпілої ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з неповною середньою освітою,не працюючого,зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимого

03.02.2020 р.Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.190 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

08.03.2020 року у вечірній період доби ОСОБА_5 ,маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно,з корисливих мотивів,знаходячись за місцем мешкання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 ,під приводом перегляду фільму,заздалегідь не маючи наміру повертати майно власнику, отримав від своєї матері ОСОБА_4 належний останній мобільний телефон «Samsung Galaxy A20s» 3/32 GbRed(SM-A207FZ)в корпусі червоного кольору імей1: НОМЕР_1 вартістю 4423 гр.87 коп.,після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд,чим завдав потерпілій матеріальну шкоду у вказаному вище розмірі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.

Пояснив,що 08.03.2020 р.ввечорі він знаходився вдома у квартирі АДРЕСА_2 ,де також на той час була його мати ОСОБА_4 .В розмові ОСОБА_5 попросив у матері на нетривалий час мобільний телефон під вигаданим приводом,що йому необхідно подивитись фільм, отримав від матері мобільний телефон «Samsung Galaxy »,який не мав наміру повертати потерпілій,пішов з ним здому,а в подальшому за допомогою приятеля заклав у ломбард за грошові кошти,які витратив на власні потреби.У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.

Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз*яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання дрвірою(шахрайство),вчинене повторно.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де мешкає з матір`ю, проте раніше судимий,не працює,матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

З урахуванням цих обставин суд дійшов висновку,що обвинувачений не зробив для себе жодних висновків після попереднього засудження,не з`являвся за викликами до суду,що вказує на свідоме ігнорування ним приписів закону та небажання стати на шлях виправлення.

При призначенні обвинуваченому остаточного покарання необхідно застосувати положення ст.71 ч.1 КК України,оскільки вироком Шевченківського районного суду м.Запоріджя від 03.02.2020 р. ОСОБА_5 був засуджений за ст.190 ч.1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з іспитовим строком, в період якого до відбуття покарання за попереднім вироком ним вчинено новий злочин.

Речові докази по даному провадженню,виходячи із змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування,відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

До обвинуваченого обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 26.05.2020 р.,термін дії якого сплив.

Керуючись ст.ст.368,374,392 КПК України,суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ст.71 КК України,по сукупності вироків,до покарання,призначеного ОСОБА_5 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2020 р. та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3(три) роки 6 місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченим рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого при приведенні вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1