В И Р О К
іменем України

13 лютого 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000064 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Токарівка Дергачівського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, не має зареєстрованого місця проживання, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , має судимість за вироком Харківського районного суду Харківської області від 13.12.2019 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 4 роки, від відбування покарання звільнений з випробуванням на строк 3 роки,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Яковлівка Харківського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований в АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

18 січня 2020 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник єдиний спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, з будинків, які розташовані на території бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ФОП ОСОБА_6 , яка розташована в АДРЕСА_4 .

Того ж числа у проміжок часу з 01:32 години по 03:38 годину, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_4 і повторно, через отвір в паркані проникли на територію зазначеної вище бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", де переконавшись, що їх дії ніким помічені не будуть, шляхом віджимання віконної рами монтуванням, проникли до належного ОСОБА_6 гостьового будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали наступне майно: мікрохвильову піч "Elenberg MG2020M", вартістю 979 грн 30 коп.; пульт від телевізора "Romsat", вартістю 95 грн 06 коп.; кріплення до телевізора, вартістю 491 грн 63 коп.; TV-тюнер "Opensx1", вартістю 187 грн 60 коп.; пульт до TV-тюнера "Opensx1", вартістю 472 грн 50 коп.; електроконвектор "Леміра", вартістю 440 грн 76 коп.; ковдру "Cappone", розміром 180х220 см, вартістю 401 грн 33 коп.; електрочайник "Elenberg", вартістю 218 грн 63 коп.; телевізор "Romsat 32HMC1720T2", вартістю 2 414 грн 30 коп.

Після цього, продовжуючи реалізовувати зазначений вище єдиний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_4 і повторно, того ж числа та часу, перебуваючи на території бази відпочинку "Поляниця", переконавшись, що їх дії ніким помічені не будуть, шляхом віджимання віконної рами монтуванням, проникли до належного ОСОБА_6 гостьового будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали наступне майно: мікрохвильову піч "Samsung MW71ER", вартістю 1 482 грн 00 коп.; пульт від телевізора "Manta", вартістю 92 грн 68 коп.; кріплення до телевізора, вартістю 491 грн 63 коп.; TV-тюнер "Globo 4100C", вартістю 472 грн 50 коп.; 2 електроконвектори "Леміра", вартістю по 440 грн 76 коп.; електрочайник "Elenberg", вартістю 218 грн 63 коп.; телевізор "Manta Led 3204", вартістю 2 499 грн 00 коп.

Всього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 таємно викрали майно загальною вартістю 11 422 грн 59 коп., чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду визнав себе винуватим в інкримінованому йому злочині та показав про зазначені вище обставини, за яких 18.01.2020 він зустрівся з ОСОБА_5 та в процесі спілкування домовилися вчинити крадіжку з бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Після цього вони на таксі поїхали до бази відпочинку, до з двох гостьових будинків викрали телевізори, обігрівачі, ковдри. До будинків вони проникали через вікна, які він віджимав з використанням невеликого розміру монтування, яке мав при собі. Потім, вони знову викликали таксі та відвезли викрадене майно до гаражу свого знайомого. Через декілька днів до нього приїхали працівники поліції, яким він вказав місце, де зберігалося викрадене майно, та воно було вилучене працівниками поліції.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду визнав себе винуватим в інкримінованому йому злочині, у повному обсязі підтвердив показання ОСОБА_4 , та показав, що дійсно за вказаних вище обставин, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4 , за ініціативою останнього, у січні 2020 року вчинив крадіжку побутової техніки з двох будинків бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Під час вчинення крадіжки через вікно до будинків залазив ОСОБА_4 , а він чекав біля вікна та приймав від останнього викраде майно, яке було загорнуте у ковдри.

У вчиненій крадіжці щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену кримінальним законом відповідальність.

Оцінивши докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновків, що в межах пред`явленого обвинувачення:

- ОСОБА_4 є винуватим у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, і його дії суд кваліфікує за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України;

- ОСОБА_5 є винуватим у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та його дії належить кваліфікувати за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання ОСОБА_7 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого злочину, активне сприяння розкриттю злочину, шляхом надання показань про його обставини, відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення викраденого майна та відсутність з боку потерпілого претензій до обвинуваченого;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу винного, який новий злочин вчинив протягом строку випробування, призначеного за попереднім вироком (а. п. 35-39), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті не перебував (а. п. 41, 42), за місцем проживання характеризується негативно (а. п. 43).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України, з дотриманням вимог статті 69-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_4 вчинив злочин після постановлення вироку Харківського районного суду Харківської області від 13.12.2019, покарання за яким не відбуте, тому остаточне покарання йому належить призначити за сукупністю вироків, відповідно до статті 71 Кримінального кодексу України, шляхом часткового складання покарань.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить змінити запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 з домашнього арешту (а. п. 40) на тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", та з цього часу рахувати строк відбуття покарання.

Під час призначення покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого злочину, відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення викраденого майна, та відсутність з боку потерпілого претензій до обвинуваченого;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу винного, який вважається таким, що не має судимостей відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України (а. п. 45, 46), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 47, 48); не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо (а. п. 49).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України, з дотриманням вимог статті 69-1 Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" та з цього часу рахувати строк відбуття покарання.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (а. п. 30-32).

Відповідно до статей 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить стягнути з кожного по 150 грн 00 коп. процесуальних витрат на залучення судового експерта ОСОБА_8 для проведення судово-товарознавчої експертизи №235/20 (а. п. 29).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину строком 1 рік покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, призначеного за вироком Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2019 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання вироком законної сили, змінити запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 з домашнього арешту на тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього числа рахувати строк відбуття покарання за цим вироком.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання вироком законної сили, застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього числа рахувати строк відбуття покарання за цим вироком.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з кожного, по 150 (сто п`ятдесят) грн 00 коп. на користь судового експерта ОСОБА_8 на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №829/19.

Речові докази, якими є предмети крадіжки, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - вважати йому повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1