Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2934/20
У Х В А Л А
про повернення клопотання

12 березня 2020 року місто Київ

Слідчий суддя суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання потерпілого ОСОБА_2

про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю, у кримінальному провадженні № 0002297 від 28.06.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , як потерпілий у вищевказаному кримінальному провадженні, досудове розслідування за яким проводиться СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить надати йому дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю та перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що воно не може бути призначеним до розгляду слідчим суддею у судовому засіданні, виходячи з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.ст.159, 160 КПК України право на звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів мають сторони кримінального провадження.

Стаття 3 КПК України дає визначення, що сторонами кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

З приписів параграфів 2, 3, 4 гл. 3 та ч. 3 ст.93 КПК України вбачається, що законодавець відносить до сторони обвинувачення лише прокурора, орган досудового розслідування, керівника цього органу, слідчого та оперативні підрозділи, а потерпілий є учасником кримінального провадження.

Серед визначених ст.56 КПК України прав потерпілого, які він має можливість реалізувати протягом усього кримінального провадження, право на звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження не передбачене.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що потерпілий та його представник мають певні права сторони обвинувачення лише в тому разі, якщо про це вказано у відповідній нормі кримінального процесуального закону.

За загальним правилом, встановленим ч.3 ст.93 КПК України, ініціювання потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст.220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена потерпілим слідчому судді.

Оскільки ст.160 КПК України не містить вказівки та те, що з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів мають звернутися потерпілий, його представник чи законний представник, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення клопотання до розгляду в судовому засіданні з викликом учасників судового розгляду.

На відміну від кримінального закону, застосування процесуального закону за аналогією є можливим. Відповідно до ст.9 ч.6 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. А відтак клопотання підлягає поверненню особі, що його подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання потерпілого ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю, у кримінальному провадженні № 0002297 від 28.06.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, - повернути особі, що подала клопотання.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1