Справа № 464/1189/20
пр.№ 1-кс/464/386/20
У Х В А Л А

03 березня 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке було вилучено 26.02.2020 слідчим Сихівського ВП ГУНП у Львівській області , а саме:

-автомобіль марки "Фольсваген Пассат" із д.н.з. НОМЕР_1 та номером шасі (кузова) НОМЕР_2 ;

-ключ до автомобіля марки "Фольсваген Пассат";

-свідоцтво про реєстрацію трансопртного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки "Фольсваген Пассат" із д.н.з. НОМЕР_1 та номером шасі (кузова) НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 , шляхом надання заборони відчуження, розпоряджання та користування таким майном.

В обгрунтування клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.02.2020 року, близько 19 год. 00 хв. за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, екіпаж патрульної поліції №403 було зупинено автомобіль марки "Фольсваген Пассат" із д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час перевірки документів останній предявив завідомо підроблений документ, а саме свідоцтво про реєстрацію ТЗ.

Відомості по вище вказаному факту 27.02.2020 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Так, 26.02.2020 слідчим Сихівського ВП ГУНП у Львівській області було вилучено автомобіль марки "Фольсваген Пассат" із д.н.з. НОМЕР_1 та номером шасі (кузова) НОМЕР_2 ; ключ до автомобіля марки "Фольсваген Пассат"; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки "Фольсваген Пассат" із д.н.з. НОМЕР_1 та номером шасі (кузова) НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 .

Вищевказане майно було оглянутим та визнаним речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Разом із тим, з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, а також для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, виникла процесуальна необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, яке було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, подали клопотання про розгляд клопотання у їх відсутності.

Володілець майна у судове засідання не викликався.

Оскільки учасники процесу у судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до такого висновку.

Сихівським ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 27.02.2020 до ЄРДР за №0000354, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні вбачається, що арешт вилученого майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні ризики їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1ст.173 КПК України, відсутні. Тому, враховуючи вимоги ч. 2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.167,170-173,309,395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 26.02.2020 слідчим Сихівського ВП ГУНП у Львівській області, а саме:

- автомобіль марки "Фольсваген Пассат" із д.н.з. НОМЕР_1 та номером шасі (кузова) НОМЕР_2 ;

- ключ до автомобіля марки "Фольсваген Пассат"

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки "Фольсваген Пассат" із д.н.з. НОМЕР_1 та номером шасі (кузова) НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 , шляхом надання заборони відчуження, розпоряджання та користування таким майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1