В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010420 від 20 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коростишів, Житомирської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з вищою освітою, не одруженого, громадянина України, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; вироком Деснянського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням ст. 70, 71 КК України до 2 років 3 місяці позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15 квітня 2008 року),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
04 грудня 2019 року, приблизно о 17 год 00 хв у ОСОБА_3 , який перебував у приміщені магазину «Фора», розташованого по б-рі Перова, 44, у м. Києві, виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Здійснюючи свої злочинні наміри, керуючись корисливим умислом, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , повторно умисно, з корисливих мотивів, взяв з холодильної камери вище зазначеного магазину, «Масло Селянське 82,5%», артикул 465470, у кількості 18 шт. вартістю 37 грн 90 к. та масло «Волошкове поле 73,0 %», артикул 417931, у кількості 1 шт. вартістю 32 грн 55 к., всього на суму 714 грн 75 к., що належить ТОВ «ФОРА», та сховав їх у особисту сумку та кишені куртки та направився до виходу.
ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що має у своїй особистій сумці «Масло Селянське 82,5%» артикул 465470 у кількості 18 шт., вартістю 37 грн 90 к. та масло «Волошкове поле 73,0 %», артикул 417931 у кількості 1 шт., вартістю 32 грн 55 к., що належить ТОВ «ФОРА», не маючи наміру розраховуватися за вказані вище товари, пройшов повз вхідний турнікет та магнітні рамки вийшов з приміщення даного магазину.
В подальшому, ОСОБА_3 з вищевказаним таємно викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ТОВ «ФОРА» матеріальну шкоду на суму 714 грн 75 к.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 04 грудня 2019 року, приблизно о 17 год 00 хв він перебував у приміщені магазину «Фора», розташованого по б-рі Перова, 44, у м. Києві, де взяв з холодильної камери масло, у кількості 19 штук, та сховав у сумку та кишені куртки та пройшов повз вхідний турнікет, магнітні рамки вийшов з приміщення даного магазину. У вказаному діянні щиро кається та просить суворо не карати його. На той час у нього не було роботу, тому він і вчинив злочин. Цивільний позов визнав у повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та має постійне місце проживання у м. Києві де характеризується позитивно, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, думку державного обвинувача, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає відсутніми підстави для застосування ст. 75, 69, 69-1 КК України.
Вирішуючи питання про зарахування обвинуваченому до строку відбування покарання термін попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд враховує таке. У цій справі запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не обирався.
Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне призначено покарання ОСОБА_3 у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за цим вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року призначити шляхом часткового складання покарань у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислюється з моменту його затримання, а саме з 02 квітня 2020року.
При цьому суд враховує, що злочин за даним вироком ОСОБА_3 вчинив до ухвалення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року.
Тому остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначати за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року.
Згідно цивільного позову представник потерпілого ТОВ «Фора» - ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фора» матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 714 грн 75 к.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 1117 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 визнав цивільний позов у повному обсязі, крім цього, вартість заподіяної матеріальної шкоди підтверджується відповідними документами, тому цивільний позов у частині заподіяння матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15 квітня 2008 року) та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднати не відбутий строк покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року та за сукупністю злочинів шляхом часткового складання остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 02 квітня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» матеріальну шкоду в розмірі 714 (сімсот чотирнадцять) грн 75 к.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1