Ухвала

26 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 643/2114/17
провадження № 51-6435 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 04 червня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року.
Касаційна скарга на судові рішення, з огляду на ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції,

а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Разом із касаційною скаргою засуджений надіслав клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього.
В обґрунтування причини пропуску строку посилається на надання йому захисником неналежної правової допомоги, від послуг якого він відмовився. Також зазначає,

що з березня по грудень 2019 року він ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження в приміщенні Московського районного суду м. Харкова для подачі касаційної скарги.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно

є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається зі змісту клопотання засудженого, а також з відповіді Московського районного суду м. Харкова, ОСОБА_4 звернувся до районного суду

із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи для подання касаційної скарги в межах строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього (клопотання від 17 грудня 2018 року). Однак доставлений до суду для ознайомлення зі справою він був тільки у березні 2019 року, а ознайомився у повному обсязі

13 грудня 2019 року.
За таких обставин колегія суддів вбачає поважність причин пропуску такого строку, які унеможливили засудженому вчасно звернутися до Касаційного кримінального суду з касаційною скаргою та можуть слугувати підставою для його поновлення.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень

у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені

в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 цього Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Проте у поданій скарзі не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі і необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених указаною вище статтею, з огляду

на положення статей 404, 412, 413, 414, 419 КПК.
Натомість засуджений, надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 цього Кодексу не відноситься

до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції

та виходить за межі його перегляду.
З огляду на положення ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд

у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга засудженого містить вимогу про скасування судових рішень щодо нього та постановлення нового вироку, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції відповідно до норм ст. 436 цього Кодексу. Разом із цим

він просить пом`якшити йому покарання, що також суперечить змісту мотивувальної частини скарги, оскільки не зрозуміло, з яких саме підстав засуджений просить переглянути судові рішення щодо нього у касаційному порядку.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_4

та поновити йому строк касаційного оскарження вироку Московського районного суду м. Харкова від 04 червня 2018 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3