№ 243/6606/19
№ 1-кс/243/41/2020
У Х В А Л А
іменем України

09 січня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Слов`янської місцевої прокуратури про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 03.01.2020 р. зі скаргою на постанову прокурора Слов`янської місцевої прокуратури про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим звернулася ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 18.12.2019 р. вона звернулася з заявою до слідчого про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні відповідно до ст.55 КПК України, оскільки кримінальним правопорушенням їй було заподіяно матеріальну шкоду, а саме численні виклики до поліції та прокуратури потребували матеріальних витрат, вона була вимушена витрачати додаткові кошти. Окрім того, їй заподіяно моральну шкоду, оскільки внаслідок вчиненого кримінального правопорушення змінився її режим дня, погіршилися її відносини з сусідами через систематичні опитування працівниками правоохоронних органів сусідів, погіршилася її репутація за місцем роботи. Постановою прокурора від 20.12.2019 р. їй було відмовлено у визнанні її потерпілою у цьому кримінальному провадженні. Заявник не погоджується з постановою, вважає її немотивованою, зазначену постанову просила скасувати.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала скаргу. Додатково зазначила, що кримінальним правопорушенням їй спричинено шкоду, оскільки відносно неї також проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, її чоловікові надходили повістки про явку до поліції для вручення підозри, що викликало у неї хвилювання. ОСОБА_5 використовує її персональні дані в інших кримінальних провадженнях. На її клопотання щодо нерозголошення її персональних даних, щодо залишення в спокої її сина ОСОБА_6 та проведення перевірки слідчих дій у відношенні її сина ОСОБА_6 їй було відмовлено. На питання прокурора зазначила, що ОСОБА_5 заподіяно їй шкоду в інших кримінальних провадженнях, в цьому кримінальному провадженні її допитували один раз.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, зазначила, що кримінальним правопорушенням шкоди ОСОБА_3 не завдано, постанова є достатньо мотивованою, у задоволенні скарги просила відмовити. Додатково зазначила, що посилання ОСОБА_3 на відмову у задоволенні її клопотань стосуються іншого кримінального провадження. Окрім того, зазначений злочин є закінченим з моменту неправдивого повідомлення про злочин слідчому.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані слідчому судді матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слов?янським ВП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000623 від 02.04.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України.

Зі змісту постанови про відмову у задоволенні клопотання вбачається, що 02.04.2019 р. до чергової частини Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшов рапорт від слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 надала завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи ( ОСОБА_3 ) в тяжкому злочині.

Так, слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 від 18.01.2017 р. за ч.2 ст.125, ч.3 ст.187 КК України за заявою ОСОБА_5 про вчинення відносно неї розбійного нападу ОСОБА_3 .

29.03.2019 р. слідчим закрито зазначене кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю події кримінального правопорушення. Аналізуючи зібрані під час досудового розслідування докази, слідчий прийшов до висновку, що показання ОСОБА_5 є неправдивими, а в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України.

18.12.2019 р. ОСОБА_3 звернулася із заявою, в якій просила визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000623 від 02.04.2019 р.

Постановою прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено. З мотивувальної частини постанови вбачається, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні допитана як свідок, жодний з видів шкоди (моральна, фізична, майнова) їй не спричинений, оскільки показання ОСОБА_5 , надані у кримінальному провадженні № 0000179 від 18.01.2017 р., ніяких несприятливих наслідків безпосередньо для ОСОБА_3 не спричинили.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до положення ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або матеріальної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що права і обов?язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Відповідно до ч.3 цієї статті потерпілим також є особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв?язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя зазначає, що саме правильність застосування прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду скарги на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Обґрунтування постанови прокурора щодо відмови ОСОБА_3 у визнанні потерпілою є мотивованим, прокурором наведені підстави, передбачені ч.3 ст.55 КПК України, які виключають визнання особи потерпілою, та мотиви прийняття такого рішення, з яким погоджується слідчий суддя, з наступних підстав. Так, наразі здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КПК України щодо подання ОСОБА_5 завідомо неправдивої заяви про злочин (розбій), вчинений відносно неї ОСОБА_3 (у кримінальному провадженні № 0000179 від 18.01.2017 р.). Посилання заявника на спричинення їй матеріальної та моральної шкоди зазначеним кримінальним правопорушенням є необґрунтованим, адже понесені нею витрати для прибуття до органу досудового розслідування та прокуратури для проведення допиту як свідка не є матеріальною шкодою. Так, ч.3 ст.122 КПК України передбачено відшкодування витрат, а саме проїзд, наймання житла та добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 мешкає у м.Слов`янськ, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 від 18.01.2017 р. був СВ Слов`янського ВП ГУНП, процесуальне керівництво здійснювалося Слов`янською місцевою прокуратурою, місцезнаходженням зазначених правоохоронних органів також є м.Слов`янськ. Таким чином, ОСОБА_3 не несла жодних витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, тому понесені нею витрати на прибуття до органу досудового розслідування не підлягають відшкодуванню. Окрім того, заявник ОСОБА_3 вважає, що кримінальним правопорушенням їй спричинено моральну шкоду, однак такі доводи заявника є неспроможними, оскільки ОСОБА_5 було повідомлено про вчинення злочину її чоловіком ОСОБА_3 , а не заявником ОСОБА_3 . Проведення НС(Р)Д, як і виклик свідка для допиту або участі в інших слідчих діях не заподіює особі моральної шкоди, оскільки є передбаченою кримінальним процесуальним законом діяльністю відповідних органів, спрямованою на встановлення дійсних обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 20.12.2019 р. є обґрунтованою, мотивованою та відповідає вимогам КПК України, тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Слов`янської місцевої прокуратури від 20.12.2019 р. про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 10.01.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1