ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/9277/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3572/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 5 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_9 , щодо накладення арешту,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою суд задовольнив клопотання представника потерпілої ОСОБА_7 та наклав арешт на належне ОСОБА_8 майно

- нежитлові приміщення 1-го поверху №54-1-:-54-3 загальною площею 55,8 кв.м., у житловому будинку літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлові приміщення 1-го поверху №22-1, 22-2 загальною площею 31,1 кв.м., у житловому будинку літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_2 ;

-2-кімнатну квартиру загальною площею 50,3 кв.м., житлової площі 29 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Судове рішення мотивоване тим, що з метою забезпечення цивільного позову необхідно до набрання судовим рішенням законної сили накласти арешт на належні обвинуваченому об`єкти нерухомого майна, щоби не допустити ускладнення чи унеможливлення виконання рішення в частині відшкодування заподіяної злочином шкоди потерпілій.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 про забезпечення позову. Вказує, що суд не вказав якого права обвинувачений позбавлений внаслідок накладення арешту наприклад не зрозуміли чи можна цим майном користуватись.Крім того, зазначає, що розмір шкоди в цивільному позові повинен бути обгрунтованим, натомість в цивільному позові лише моральна шкода зазначена в розмірі 1500000 гривень, що є явно завищеною шкодою. Крім того повинна дотримуватись спів мірність обмеження права власності та наслідки арешту.При цьому кримінальне провадження розпочате у квітні 2018 року і жодних заходів щодо відчуження свого майна він не вчиняв. Також посилається на положення ЦПК України та вказує, що у заяві про забезпечення позову мають міститися пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, однак питання зустрічного забезпечення судом не вирішувалось.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку потерпілої та її представників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Враховуючи загальні засади кримінального провадження щодо забезпечення права на оскарження процесуальних рішень суд апеляційної інстанції прийняв до розгляду дану апеляційну скаргу, оскільки накладення арешту на майно обвинуваченого по суті є обмеженням права особи на розпорядження власністю.

При цьому, колегія суддів ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення та заявлених позовних вимог, а лише аналізує обґрунтованість забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 5 листопада 2019 року за клопотанням цивільної позивачки накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_9 , який обвинувачується за ч.1 ст.122 КК України. Метою арешту є забезпечення позовних вимог потерпілої від злочину ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 115 292, 35 грн та моральної шкоди в розмірі 1 500 000 грн.

Право цивільного позивача на звернення з клопотанням про арешт майна гарантовано положеннями ст. 171 КПК України, якими визначено й зміст клопотання, в якому повинні зазначатись розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди та докази її завдання і розміру. Вимог щодо зустрічного забезпечення кримінальним процесуальним законом не передбачено, а тому зазначені доводи сторони захисту є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що нерухоме майно, на яке накладено арешт, було набуте обвинуваченим та потерпілій за час шлюбу, тобто є спільною сумісною власністю, щодо якого в даний час триває спір про його розподіл судом в порядку цивільного судочинства. За таких обставин колегія суддів вважає, що накладення арешту на нерухоме майно не може спричинити збитків відповідачу обвинуваченому ОСОБА_9 , чого він не заперечував , пояснивши суду апеляційної інстанції , що його права не було порушено. Необхідність арешту майна в якості забезпечення позову позивачка ОСОБА_8 обґрунтовує наявністю у відповідача виготовлених за його замовленням звітів про оцінку майна від 27.03.2018 року, яке може бути відчуженим у будь-який спосіб з метою унеможливлення стягнення заподіяною злочином матеріальної та моральної шкоди. При цьому з урахуванням розміру заявлених позовних вимог не можна стверджувати про неспіврозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає істотних порушень кримінального процесуального закону , які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції , а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Крім того вказана ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 5 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_9 щодо накладення арешту залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -