СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№ 1-кс/759/319/20
ун.№ 759/460/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого,-

В С Т А Н О В И В :
До Святошинського районного суду міста Києва надійшла в порядку статті 303 КПК України скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, у кримінальному провадженні №0001060 від 08.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в якій скаржник просить визнати бездіяльність слідчого та зобов`язати в 10-денний термін провести всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Скарга обґрунтована тим, що досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні проводиться неналежним чином, оскільки до цього часу не здійснено ряд важливих слідчих дій, які, на думку, скаржника мають значення для досягнення істини в кримінальному провадженні.

Вивчивши скаргу, суд не вбачає підстав для розгляду її по суті, оскільки скарга не ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, статті 303-308 цього Кодексу).

Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування та визначає учасників кримінального провадження, які мають право на оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.

За приписом зазначеної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення про зупинення досудового розслідування; рішення про закриття кримінального провадження; рішення про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки; рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення про зміну порядку досудового розслідування та продовження його; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків; повідомлення слідчого, прокурора про підозру; відмова в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з певних підстав.

Згідно з приписами статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентований статтею 306 КПК України, а стаття 307 цього Кодексу визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено частиною 1 статті 303 КПК України.

Отже, з огляду на зміст даної скарги, оскарженню слідчому судді в порядку, визначеному статтями 303-304 КПК України, підлягає лише бездіяльність слідчого щодо нерозгляду клопотань представника потерпілого про виконання процесуальних дій, проте слід зазначити, що відповідно до вимог частини 1 статті 304 КПК України така скарга повинна бути бути подана протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Водночас ОСОБА_2 лише абстрактно посилається на неефективність досудового розслідування без вказівки на конкретну дію чи бездіяльність, яку вона оскаржує, бездіяльність, а відтак ним фактично оскаржується бездіяльність, яка не може бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування, що відповідно до положень частини 4 статті 304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Окрім того, слід зазначити, що з поданої скарги не є зрозумілим процесуальний статус скаржниці, оскільки з постанови про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 26.04.2018 вбачається, що вказане кримінальне провадження стосується можливих неправомірних дій відносно ОСОБА_3 .

Керуючись частиною 4 статті 304 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1