Провадження №1-кс/127/4928/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Турбів, Липовецького району, Вінницької області, громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що 20.05.2020 приблизно о 01:30 год., ОСОБА_5 , маючи не зняті та непогашені судимості, в тому числі за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 06.10.2014, знаходився біля будинку №34, розташованогопо вул. Баженова в м. Вінниці, та поряд з даним будинком побачив автомобіль марки «VOLKSVAGENPASSAT» червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номером кузова: НОМЕР_2 , 1987 року випуску, вартість якого становить близько 35 000 грн. та який належить ОСОБА_7 і перебував у законному володінні ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізовуючи цей намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, проти волі власника та володільця автомобіля, шляхом вільного доступу, невстановленим слідство шляхом відчинив дверцята, сів за кермо вищевказаного автомобіля та невстановленим слідством шляхом завів його двигун, після чого, будучи за кермом даного автомобіля поїхав з місця злочину у невідомому напрямку. В подальшому викрадений автомобіль вилучено працівниками поліції, у зв`язку з чим реальних збитків ОСОБА_8 не заподіяно.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальний збиток розпоряднику (володільцю) транспортного засобу ОСОБА_8 на суму 35 000 грн.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому злочину, повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: заявою ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; пояснення ОСОБА_9 ..

За підозрою у скоєнні даного злочину в порядку ст. 208 КПК України 20.05.2020 о 15: 25 год. ОСОБА_5 затримано та 21.05.2020 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Слідчий зазачив, що враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тотожного злочину корисливого характеру, проте, належних висновків після цього не зробив та знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого тяжкого кримінального правопорушення а тому наявні усі підстави вважати про схильність останнього до вчинення протиправних діянь.

Крім того, ОСОБА_5 не одружений, офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що досудовому органу дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможе забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених обов`язків.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому, та просив клопотання задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м"який запобіжний захід у вити цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_5 хоча раніше судимий, однак визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, розкаюється, має на утриманні матір, постійне місце проживання, згідно довідки - характеристики Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області за місцем проживання заяв та скарг на порушення громадського порядку на нього не надходило. ОСОБА_5 підтримав думку захисника, в свою чергу суду пояснив, що до пандемії працював офіційно, на даний час має тимчасові заробітки.
Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимий, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в стані алкогольного сп"яніння, крім того надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, що ОСОБА_5 має антисоціальну поведінку, низькі соціально стримуючі фактори, відсутні джерела постійного доходу, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення.

Не підлягає задоволенню вимога слідчого при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, що складає 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв"язку з наступним.

Так, під заставою як видом запобіжного заходу розуміється внесення на спеціальний рахунок, визначений у порядку, затвердженому законом, підозрюваним, обвинуваченим коштів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави встановлюється слідчим суддею, судом, у розмірах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Тобто, застава не є способом для майбутнього, в разі обвинувального вироку, обернення цих коштів на користь потерпілих, а є інструментом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_5 , його матеріальний стан та характер вчиненого злочину, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 42040 ( сорок дві тисяч сорок)гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання до 15: 25 години 18 липня 2020 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах в сумі 42040 ( сорок дві тисяч сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 ,виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із смт. Турбів, Липовецький район, Вінницька область, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місце роботи.

В іншій частині вимог відмовити.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: