справа №619/3295/20
провадження №1-кп/619/310/20
ВИРОК
Іменем України

10.07.2020 м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Дергачі у спрощеному порядку кримінальне провадження № 0001643 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Феськи Золочівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

09.12.2019 близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 приїхали в кафе «Блєкбери», яке розташоване за адресою: вул. Вокзальна, 64/66 в м. Дергачі для того, щоб відпочити. Зайшовши до вказаного кафе ОСОБА_4 зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_3 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, з яким у ОСОБА_4 в процесі спілкування розпочалася словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_3 на ґрунті раптового виникнення особистої неприязні до ОСОБА_4 виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїй дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до потерпілого та наніс йому один боковий удар кулаком правої руки в область лівого вуха, від якого останній втратив рівновагу та відійшов назад.

Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ще один удар кулаком правої руки в ніс, після чого ОСОБА_4 почав відходити в бік вул. Сумський Шлях, але ОСОБА_3 продовжив злочинне нанесення тілесних ушкоджень та наніс удар ззаду ногою в спину, після чого потерпілий впав на живіт.

Після чого стоячи над потерпілим ОСОБА_3 продовжив його бити ногою в область затилку, живота та тулубу, в результаті чого ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми носа, перелому носової кістки зі змішенням уламків з синцем на спинці носу, синці в правій навколоочній ділянці, в лівій завушній ділянці з переходом на задню поверхню лівої вушної раковини, садна на голові, лівій вушній раковині, садна на тілі, садна на голові, лівій вушній раковині, садна на тлі синця в лівій наволочній ділянці з крововиливом під з`єднувальну оболонку лівого ока, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-2287/2019 від 18 грудня 2019 року відносяться до категорії легкої ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 представленим захисником ОСОБА_7 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, згідно якої він не заперечує проти розгляду обвинувального акту без його участі у спрощеному порядку.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи дані про ОСОБА_3 , який не одружений, з середньою освітою, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, якою відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, а також враховуючи обставину, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді штрафу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1