№ 1-кп/337/101/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою посилаючись на наявність ризиків передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та представник потерпілої ОСОБА_6 підтримали клопотання.

Захисник ОСОБА_9 заперечує проти клопотання прокурора, вказав, що прокурором не доведено продовження існування ризиків. У ОСОБА_7 є постійне місце проживання, стійки соціальні зв`язки, у нього погіршується стан здоров`я. Фактично заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання захисника.

Прокурори та представник потерпілої заперечують проти зміни запобіжного заходу.

Вислухавши пояснення учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декілька тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, не працює, не одружений, неодноразово був засуджений за корисливі злочини, щодає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою ухилення від покарання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд з урахуванням викладеного вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, та приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо вказаної особи.
Посилання прокурора на ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого або свідка, прокурором не доведено.

Також вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, і приходить до висновку, що інші заходи в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та такий запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на даному етапі, відсутні.
Керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор по 03 серпня 2020 року включно.
Копію ухвали направити Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор - для виконання, прокурору та ОСОБА_7 - для відома.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя: