КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року, якою заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , визнаного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, повернуто особі, яка її подала, -

за участю прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року, якою заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , визнаного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, повернуто особі, яка її подала.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що заявник не усунув всіх недоліків вказаних в ухвалі від 11 січня 2020 року, зокрема ним не наведено обставин, які унеможливлювали подання ним заяви про перегляд вироку протягом трьох місяців з дня отримання листа від 11 серпня 2017 року та відповідного клопотання про поновлення строку подання заяви, також не додано матеріалів в рамках кримінальних проваджень № 0005654 та № 0000140, які, як він вважає, засвідчують факт створення організованої міжнародної злочинної групи з метою захисту корупційних інтересів компанії Рапала. Крім того, заявник додав до заяви від 20 січня 2020 висновок експертного дослідження від 29 травня 2015 № 1-29/05, на який заявник у первинній заяві від 18 вересня 2019 року не посилається. Зазначаючи додаткові обставини для перегляду, заявник мав би і заяву, в якій вони указуються подавати з дотриманням вимог ч. 4 ст. 462 КПК, яка регламентує, що до заяви додаються копії заяви в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обвинувальний вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року скасувати через недоведеність, що особа вчинила кримінальне правопорушення, кримінальне провадження № 0007161 закрити.
В доводах апеляційної скарги засуджений зазначає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на невиконання вимоги ч. 1 ст. 461 КПК України щодо тримісячного строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки лист заступника начальника слідчого відділу Дніпровського управління ГУ НП України у м. Києві ОСОБА_8 про відсутність документів в архіві слідчого відділу був отриманий 25 липня 2019 року, а заява була подана 18 вересня 2019 року, тобто без порушення тримісячного строку.
Апелянт вказує, що суддя першої інстанції вибірково посилається на кримінальні провадження № 0005654 та № 0000140, але ігнорує провадження № 0000228, відкрите за ч. 4 ст. 190 КК України, за якою кваліфікуються особливо тяжкі кримінальні злочини. Такі провадження не відкриваються при наявності «розумних сумнівів».
ОСОБА_6 звертає увагу на те, що на стадії прийняття поданої заяви до розгляду суддя ОСОБА_1 не мала права робити аналіз наданих документів, давати їм оцінку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що у заяві про усунення недоліків ним були надані висновки судової експертизи № 1-29/05 від 29 травня 2015 року, які повністю відповідають вимогам ст. 101 та ст. 102 КПК України та мають бути враховані згідно ч. 5 ст. 462 КПК України.
Апелянт вказує, що «виявлені» суддею ОСОБА_1 «недоліки» є помилковими або штучно створеними і не мають вирішального значення для того, щоб повернути подану заяву без розгляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 підсумовує, що оскаржувана ухвала, не відповідає вимогам ст. 409-412 КПК України та має бути скасована із ухваленням нового рішення по суті згідно ст. 417 КПК України без направлення справи до суду першої інстанції через системні зловживання суддів.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, в апеляційній скарзі просить розглядати справу за його відсутності.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів судового провадження, 23 вересня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2015 року.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2020 року заяву ОСОБА_6 залишено без руху, оскільки вказана заява містила низку недоліків, зокрема суддя зазначив, що заява не містить клопотання про поновлення строку подання заяви із обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку. У зв`язку з цим, йому було надано десять днів для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.
Оскаржуваною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2020 року, заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2015 року за нововиявленими обставинами, повернуто особі, яка її подала, оскільки заявником не усунуто недоліки, викладені в ухвалі від 11 січня 2020 року.

З таким висновком судді погоджується колегія суддів.
Як вбачається із апеляційної скарги, ОСОБА_6 посилаючись на положення ч. 4 ст. 461 КПК України, зазначає, що необмежений у строках подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки у своїй заяві він вказує на наявність обставин, які підтверджують його невинуватість.
Крім того ОСОБА_6 вказує, що строки подання заяви не пропущенні та посилається на лист заступника начальника слідчого відділу Дніпровського управління ГУНП України у м. Києві ОСОБА_8 , який був ним отриманий 25 липня 2019 року.
Однак, як слушно зазначив суд першої інстанції, вищевказані доводи не ґрунтуються на положеннях ст. 461 КПК, яка передбачає, що учасники кримінального провадження мають право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК протягом трьох місяців після того, як дізналися або могли дізнатися про ці обставини, в той час як ч. 4 ст. 461 КПК, на яку посилається ОСОБА_6 передбачає строки саме перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а не строк звернення із заявою про такий перегляд.
Таким чином, строки звернення для заявника із заявою та строки перегляду судового рішення у межах такої заяви не є тотожними процесуальними строками.
Також апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на лист заступника начальника слідчого відділу Дніпровського управління ГУНП України у м. Києві ОСОБА_8 , який був отриманий ним 25 липня 2019 року, оскільки, як зазначає сам апелянт у своїй первинній заяві, саме з листа, отриманого ним 11 серпня 2017 року, йому стало відомо про підробку матеріалів кримінального провадження відносно нього. В той час як лист від 25 липня 2019 року не засвідчує жоден нововиявлений факт.
Не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта, щодо надання судом першої інстанції оцінки та аналізу наданим документам на стадії прийняття заяви.
Так, відповідно до ст. 464 КПК України, суддя, отримавши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не пізніше наступного дня вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами в разі, якщо вона відповідає вимогам закону.
Отже, на цій стадії судового провадження, перш ніж прийняти рішення про відкриття провадження за такою заявою, суддя повинен перевірити її на відповідність ст. 462 КПК України, зокрема, чи викладені в ній обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду або особі, яка звертається із заявою, а також чи наявне клопотання про поновлення строку подання заяви.
Таким чином, суд першої інстанції, зробив правильний висновок, що заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не відповідає вимогам ст. 462 КПК України.
За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 419 КПК України,колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року, якою заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , визнаного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, повернуто особі, яка її подала, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4