пр. № 1-кс/759/1024/20
ун. № 759/2655/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю захисника ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши скаргу захисника ОСОБА_5 ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №30002197 від 23.01.2020 року, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

12.02.2020 року надійшла скарга захисника ОСОБА_5 ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №30002197 від 23.01.2020 року, в якій він просить скасувати постанову про відмову в задоволені клопотання про повернення тимчасово вилученого майна та постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого повернути йому тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 11.02.2020 р., приблизно о 4 годині 50 хвилин ранку під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками ГУ НП в Київській області було виявлено та вилучено наступне: автомобіль марки «Opel», модель «Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 . 20.01.2020 р. захисником ОСОБА_5 ОСОБА_3 було подано клопотання до слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області про провернення тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «Opel», модель «Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 . Постановою слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 23.01.2020 р. відмовлено в задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна
З постановою від 23.01.2020 р. захисник не погоджується, посилаючись на те, що автомобіль марки «Opel», модель «Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 було вилучено під час затримання особи та не визнано речовим доказом по справі, а тому вказаний автомобіль має статус тимчасово вилученого майна, на яке у встановленому порядку арешт не накладений.

В судовому засідання захисник ОСОБА_5 ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Слідчий проти скарги заперечував, посилаючись на те, що слідчим суддею в ухвалі від 14.01.2020р. про надання дозволу на проведення обшуку надано дозвіл на вилучення автомобіля, а тому дане майно не має статусу тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення захисника та слідчого, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів скарги,слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській областіпроводиться досудове розслідування кримінального провадження № 30002197, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

11.01.2020 р. під час затримання ОСОБА_5 було проведено невідкладний обшук автомобіля марки « Opel», модель «Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року надано дозвіл слідчому слідчого відділлу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 на проведення обшуку автомобіля сірого кольору «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 та його вилучення (а.с. 18-20)

Проведення обшуку регламентовано ст. 234 КПК України, який проводиться на підставі ухвали слідчого судді із зазначенням ознак майна, на яке надається дозвіл на вилучення. При обшуку слідчий, прокурор мають право вилучати речі, майно, зазначені в ухвалі слідчого судді, і у цьому разі не вимагається подальше звернення слідчого із клопотанням про арешт такого майна, оскільки слідчим суддею при наданні дозволу на обшук дане питання вже досліджувалось, і така ухвала, у відповідності до п.6 ч.2 ст.235 КПК України, повинна містити перелік речей, документів, для виявлення яких проводиться обшук.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Пунктом 132 рішення ЄСПЛ у справі "Геращенко проти України" зазначалось: "Для винесення постанови про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи суди відповідно до законодавства повинні переконатись у тому, що існують достатні підстави вважати, що розшукувані предмети знаходяться там".

Пунктом 47-1226 рішення ЄСПЛ у справі "Смірнов проти Росії" зазначалось: " Щодо способу проведення обшуку Суд, крім іншого, відзначає, що надто широко сформульована постанова про проведення обшуку давала міліції необмежену свободу дій у визначенні того, які документи "становлять інтерес" для розслідування в кримінальній справі. Це призвело до проведення великого обшуку: вилучені документи й предмети не обмежувалися лише тими, які мали відношення до справ двох приватних компаній".

Пунктом 217-1227 рішення ЄСПЛ у справі "Алєксанян проти Росії" зазначалось: "...брак неналежного вмотивування і нечіткі формулювання постанови на обшук не можна пояснити терміновим характером ситуації".

Отже, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук обов"язково повинна містити перелік речей, документів, для виявлення яких проводиться обшук.

В процесі проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, слідчий має право, у тому числі, оглядати і тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження, що регламентовано у ч. 7 ст. 236 КПК України. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку або огляду, здійснюваний на підставі ухвали слідчого судді, яка постановлена на підставі ст. 235 КПК України, слідчим подається впродовж 48 годин клопотання про арешт такого тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України), тобто такого майна, яке не було зазначено в ухвалі слідчого судді при наданні дозволу на обшук.

Тобто законодавцем чітко зазначено, що клопотання про арешт подається слідчим лише щодо майна, яке було тимчасово вилучене. Водночас законодавець не зазначає, що у подальшому, після проведення обшуку, дозвіл на який надано слідчим суддею, слідчий повинен звернутись до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна.

Таким чином, після проведення обшуку, дозвіл на який надано слідчим суддею, та вилучення майна, зазначеного у такій ухвалі слідчого судді, подальше звернення до слідчого судді про арешт майна - не вимагається і є недоцільним. У випадку вилучення під час обшуку такого майна, яке не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, воно вважається тимчасово вилученим майном і у відношенні такого майна має бути звернення слідчого про його арешт. Також, у випадку проникнення до житла, іншого володіння особи без ухвали слідчого про дозвіл на проведення обшуку, тобто на підставі ч.3 ст.233 КПК України, слідчий звертається до слідчого судді із клопотанням про обшук (так звана "легалізація" обшуку). Розгляд такого клопотання здійснюється за правилами ст. 234 КПК України і в такій ухвалі, у відповідності до ст.236 КПК України, зазначаються майно, речі, документи, що були вилучені і які, як встановив слідчий суддя, можуть бути вилучені задля мети досудового розслідування. Подальше звернення до слідчого судді про арешт майна вилученого в процесі проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді про обшук і який був "легалізований" слідчим суддею ухвалою про обшук, законодавцем не вимагається, оскільки ухвалою про обшук уже "легалізоване" також і вилучення вилученого майна.

Отже, арешту за ухвалою слідчого судді підлягає лише тимчасово вилучене майно.

Вважаю, що така позиція узгоджується і із завданням арешту майна, який усуває ризики можливості приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити (ч.1 ст.170 КПК України). Вилучення майна під час обшуку, дозвіл на який надано слідчим суддею, так само як і арешт, вирішує ті ж самі питання та у повній мірі запобігає ризикам можливості приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити майно.

Оскільки на вилучення автомобіля марки «Opel», модель «Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, дане майно не є тимчасово вилученим, а тому законних підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 99, 100, 169, 171, 234-236, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В скарзі захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвалу слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1