ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/256/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року,-

встановиЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , а клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, взявши негайно під варту із зали суду. Датою закінчення дії ухвали вирішено вважати 00 год. 00 хв. 06 лютого 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, обравши підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Свої вимоги мотивує тим, що на його думку жоден з передбачених ст.177 КПК України ризиків слідчим та прокурором не доведений. Стверджує, що підозрюваному немає сенсу переховуватись, оскільки він розуміє, що цим може в подальшому призвести до отримання більш суворого покарання. Щодо ризику чинення тиску підозрюваним на потерпілих і свідків, то це немає жодного змісту, оскільки всі необхідні слідчі дії вже проведені.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та міркування захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав установленим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме чотирьох епізодів відкритого викрадення чужого майна, в тому числі із застосуванням насильства.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри є вірними, оскільки вони підтверджуються даними: протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_11 ; заявою про притягнення до кримінальної відповідальності; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_12 ; протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; заявою про притягнення до кримінальної відповідальності; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_14 ; заявою про притягнення до кримінальної відповідальності; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_15 .

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, висновки суду про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_16 підозри не оспорюються.

Також, слідчий суддя вважав, що враховуючи наявні відомості про особу підозрюваного та його поведінку і обставини вчинення злочину, який включає ряд епізодів, вчинених із застосуванням насильства щодо потерпілих, у випадку незастосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання наявним ризикам.

Також, встановлені в ході судового розгляду обставини в сукупності свідчать про те, що застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Оцінюючи доводи захисту про неправомірність застосування слідчим суддею до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя крім даних про особу підозрюваного, обґрунтовано врахував, що ОСОБА_7 інкриміновано тяжкий багатоепізодний злочин, який вчинено повторно та із застосуванням насильства до потерпілих, і санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає безальтернативну міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

За вказаних обставин слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що застосування до підозрюваного тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного і на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду встановлено, що такий висновок слідчого судді є правильним і ґрунтується на встановлених в судовому засіданні обставинах.

Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вірно врахував відомості про особу підозрюваного, який неодружений, утриманців не має, не працює і не має постійного джерела доходу, що підтверджує наявність ризику того, у випадку незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний буде ухилятися від слідства і таким чином, перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, встановлено, що на даний час на розгляді Тернопільського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України, який також є тяжким злочином, що в сукупності з пред`явленою підозрою у вчиненні чотирьох грабежів вказує на стійкість його протиправної поведінки та наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги захисника про молодий вік і наявність постійного місця проживання не спростовують наведених обставин і висновків слідчого судді, що викладені в оскарженій ухвалі.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що слідчий суддя визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, що встановлений з урахуванням вимог ст.182 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, ґрунтується на всебічному дослідженні наданих суду матеріалів провадження, а тому не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду 11 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи