Справа № 201/3658/20
Провадження № 1-кс/201/1450/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 24 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000072 від 28 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 24 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000072 від 28 січня 2016 року. Просять суд визнати незаконною та скасувати вищевказану постанову прокурора про закриття кримінального провадження, постанови про об`єднання кримінальних проваджень та зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області вчинити певні дії.

Заявники вважають зазначену постанову про закриття провадження незаконною, винесеною передчасно, а відтак, такою, що підлягає скасуванню. З часу внесення відомостей до ЄРДР по кримінальному провадженню не проведено необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Заявники у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Судом вжито заходів для отримання матеріалів кримінального провадження № 0000072 від 28 січня 2016 року, шляхом направлення запиту до органу досудового розслідування спрямованого на надання цих матеріалів, однак попри те, що запит суду отримано завчасно матеріали кримінального провадження для дослідження та аналізу слідчому судді не надано.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів за скаргою, слідчим в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 24 червня 2016 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001199 від 26 вересня 2017 року.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Матеріали кримінального провадження № 0001199 від 26 вересня 2017 року органом досудового розслідування надані не були, а відтак доводи скаржника стосовно неповноти ведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не можуть бути спростовані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що свідчить про необхідність задоволення поданої скарги в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

В тексті оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 24 червня 2016 року слідчим ОСОБА_6 зазначено, що 19 травня 2016 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було винесено ухвалу про скасування постанови про закриття кримінального провадження. Однак у мотивувальній частині ухвали слідчого судді відсутні будь-які вказівки на конкретні обставини ймовірного кримінального правопорушення, які слідчий суддя вважає такими, що залишились поза увагою слідчого та не були досліджені. У зв`язку з цим слідча дійшла до висновку про відсутність необхідності проводити слідчі дії та про наявність підстав, за таких умов, для закриття провадження.

Однак с таким висновком слідчої погодитися не можна виходячи з наступного.

Так, слідчий суддя, в розумінні ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

В даному випадку, зі скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 випливає, що слідство проведено не у повному обсязі та наводять конкретні доводи щодо своєї думки з цього приводу. Доводи заявників заслуговують на увагу, підлягають перевірці слідчим шляхом.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявниками в їх скарзі обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржниками.

Що ж стосується заявлених вимог про скасування постанов про об`єднання кримінальних проваджень та допиту свідків, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вимоги скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування постанов про об`єднання кримінальних проваджень та допиту свідків не узгоджуються з переліком, передбаченим ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки ці вимоги заяви не відносяться до предмету розгляду слідчим суддею.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявлено вимоги, які не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, слід дійти до висновку що у задоволенні вимог про скасування постанов про об`єднання кримінальних проваджень та допиту свідків за скаргою слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Заявником порушено 10 денний строк звернення до суду зі скаргою на постанову, але заявлено клопотання про поновлення такого строку у зв`язку із несвоєчасним отриманням відомостей про винесення оскаржуваної постанови. За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 24 червня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000072 від 28 січня 2016 року задовольнити частково.

Постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 24 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000072 від 28 січня 2016 року скасувати, направивши матеріали кримінального провадження до прокуратури Дніпропетровської області для організації продовження досудового розслідування.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1