Справа № 703/4919/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчої ОСОБА_3 , представника ДП «Звенигородське лісове господарство» - адвоката ОСОБА_4 , власника транспортних засобів ОСОБА_5 та володільця ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду в м. Смілі клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0002009 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

18 грудня 2019 по вул. Родини Бобринських в м. Сміла Черкаської обл., виявлено автомобіль марки «DAF» ХF 96.430, з напівпричепом «KOGEL» SN 24 під керуванням ОСОБА_6 який перевозив колоди дерев із товарно-транспортною накладною, відомості про довжині яких не відповідають фактичній довжині колод.

За вказаним фактом 19.12.2019 року слідчим відділом Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 18.12.2019 року працівниками поліції, під час огляду місця події - вантажного автомобіля марки «DAF» ХF 96.430 з номером шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричіпом «KOGEL» SN 24 з номером шасі НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , які знаходились на узбіччі проїжджої частини автомобільної дороги по вул. Родини Бобринських, м. Сміла Черкаської області, на вказаному вантажному автомобілі виявлено чотири кладки колод дерев довжиною близько 3 м кожна.

Водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав працівникам поліції товарно-транспортні накладні серії ЧРБ №196162 та ЧРБ №196164 від 18 грудня 2019 року на деревину, в якій зазначено, що вантажем вказаного автомобіля являється деревина дров`яна - ясен, класу - , загальним об`ємом 24,635 м3.

Однак при огляді місця події встановлено, що довжина деревини близько 3 метрів, хоча відповідно до ТТН ЧРБ №196164 від 18.12.2019 довжина становить 1.75, 1.85, 1.80м.

Посилаючись на те, що вантажний автомобіль «DAF» ХF 96.430 з номером шасі НОМЕР_1 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 з напівпричепом «KOGEL» SN 24 з номером шасі НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 - являється знаряддями вчинення кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а колоди дерев довжиною близько 3 м кожна, які виявлені на вказаному вантажному автомобілі і товарно-транспортні накладні на деревину ЧРБ №196162 та ЧРБ №196164 від 18.12.2019 року являються безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій і можуть бути використані, як доказ факту чи обставин що встановлюється під час кримінального провадження, та відповідно до ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні мають значення речового доказу, а тому постановою слідчого від 19.12.2019 року визнані речових доказів у кримінальному провадженні № 0002009 від 19 грудня 2019 року.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити його з наведених у ньому підстав.

Представник ДП «Звенигородське лісове господарство» адвокат ОСОБА_4 надав суду заперечення щодо накладання арешту на тимчасово вилучене майно і пояснив, що на підставі укладеного договору про надання транспортних послуг від 1 квітня 2019 року між ТОВ «Маестро-плюс» та ТОВ «Союзспецзбут» надавались послуги із перевезення деревини із лісових масивів ДП «Звенігородське лісове господарство» до промислового майданчику у м. Сміла Черкаської області.

Вказана деревина перевозилась згідно укладеного договору між ДП «Звнигородське лісове господарство» і ТОВ «Маестро- плюс», яки укладено на підставі біржових торгів 4 кварталу 2019 року.

18 грудня 2019 року при перевезенні чергової партії деревини автомобіль з напівпричепом «DAF» ХF 96.430, з напівпричепом «KOGEL» SN 24 під керуванням ОСОБА_6 був зупинений і затриманий працівниками поліції на підставі підозри у підробці товаро-транспортних накладних.

Вважає дії працівників поліції неправомірними, а підозри у вчинені кримінального правопорушення, надуманими, оскільки на даний час акт прийому-передачі товару не підписаний, а тому деревина вважається такою, що перебуває у власності ДП «Звенигородський лісгосп».

Крім того механічна описка майстра лісозаготівлі при заповненні графи електронної ТТН (висоти та ширини штабелю ) ніяким чином не вплинула на обчислення об`єму та ціни деревини і не може свідчити про підробку документу.

Заслухавши думку слідчого, володільця майна та його представника, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в клопотанні належить відмовити з наступних підстав.

У відповідності з витягом з ЄРДР, кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим у клопотанні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Підставою звернення до суду з наведеним клопотанням слідчим визначено те, що вантажний автомобіль DAF» ХF 96.430 , д.н.з. НОМЕР_5 з напівпричепом «KOGEL» SN 24 , д.н.з. НОМЕР_4 являється знаряддями вчинення кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а колоди дерев довжиною близько 3 м кожна, які виявлені на вказаному вантажному автомобілі і товарно-транспортні накладні на деревину ЧРБ №196162 та ЧРБ №196164 від 18.12.2019 року являються безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій і можуть бути використані, як доказ.

У відповідності з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підтвердження викладеного в клопотанні слідчим надано:

- протокол огляду місця події, у відповідності з яким 18 грудня 2019 року на узбіччі проїжджої частини автомобільної дороги по вул. Родини Бобринських, м. Сміла Черкаської області було виявлено вантажний автомобіля марки «DAF» ХF 96.430 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричіпом «KOGEL» SN 24, д.н.з. НОМЕР_4 , на якому виявлено чотири кладки колод дерев довжиною близько 3 м кожна, хоча. відповідно до ТТН ЧРБ №196164 від 18.12.2019р. довжина становить 1.75, 1.85, 1.80м.

- пояснення водія вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав працівникам поліції товарно-транспортні накладні серії ЧРБ №196162 та ЧРБ №196164 від 18 грудня 2019 року на деревину, в якій зазначено, що вантажем вказаного автомобіля являється деревина дров`яна - ясен, загальним об`ємом 24,635 м3.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту, вважаю, що вони не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на вилучене майно.

Слідчим також не надано доказів того, що це майно є чи може бути об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішені питання про арешт мана слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення …; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням…; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи третіх осіб.

Враховуючи, що слідчим не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, не доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та не встановлено в чому ж полягає саме підроблення офіційного документа і яка інформація у ньому спричинила чи здатна спричинити наслідки правового характеру, оскільки об`єм деревини яка перевозилась, слідчим під сумнів не ставилась, тому в клопотанні належить відмовити в повному обсязі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів.

Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях (Карабет та інші проти України», «Сізарєв проти України», «Васильчук проти України», «Салахов та Іслямова проти України» зазначав про те, що кожна особа, яка вказує на порушення вимог ст. З Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню), повинна мати ефективний засіб правового захисту та необхідні процесуальні гарантії від зловживання з боку представників держави.

Також, Європейський суд з прав людини вважає, що принцип процесуальної рівності сторін, як один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в істотно невигідне щодо протилежної сторони становище.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Керуючись ст. 170- 173 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити в клопотанні слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0002009 від за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1