КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2557/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2020 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2020 року, задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Продовжено строк тримання під вартою громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 09.06.2020.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постанови нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що дана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Слідчим суддею не було проведено аналізу всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного. На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів не надано оцінки в сукупності всіх обставин, вказаних в статті 178 КПК України.
Також апелянт зазначає, що повідомлена ОСОБА_7 , підозра є необґрунтованою. Покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та протоколи дій за їх участю є недопустимими доказами, так як були проведенні з грубим порушенням норм КПК України. Протоколи відтворення та пред`явлення для впізнання є також недопустимими доказами, так як отриманні внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією і законами України, а тому не можуть бути використанні як доказ провини ОСОБА_7 . Що стосується наркотичної речовини, яка була знайдена під час обшуку квартири, де мешкав ОСОБА_7 , то окрім протоколу обшуку, доказів, що саме його підзахисний зберігав цю речовину в матеріалах кримінального провадження немає. На обліку у лікаря-нарколога він не був, з дитячих років займався спортом та не вживав ні алкоголь, ні наркотики. Вважає, що співробітники міліції, які робили обшук, самі підкинули наркотичну речовину.
Слідчий у клопотанні про продовження строку тримання під вартою не надав переконливих доказів вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, ризиків впливу на свідків та переховування від органу досудового розслідування і суду, а обставини, які на думку слідчого перешкоджають завершенню досудового розслідування, не є переконливими та могли бути виконані у строки дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тому дане клопотання повинно було бути залишене слідчим суддею без задоволення.
Крім того апелянт зазначає, що строки досудового розслідування на момент обрання запобіжного заходу закінчилися, таким чином слідчий суддя не мав право обирати запобіжний захід. Також була порушена територіальна підсудність під час обрання запобіжного заходу, так як орган досудового розслідування (Головне слідче управління) знаходиться в Печерському районі м.Києва і розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу повинен був розглядати слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва.
Апелянт звертає увагу на те, що починаючи з травня 2019 року він та його підзахисний просили органи досудового слідства зняти його з незаконного розшуку та викликати для проведення слідчих дій. Заявлялися клопотання, надсилалися листи, а судом було навіть скасовані незаконні постанови слідчих про призупинення провадження у зв`язку з розшуком підозрюваного та у відмові в задоволенні клопотань, однак з розшуку ОСОБА_7 так і не був знятий. Тільки отримавши листа з Інтерполу про те, що немає перешкод для перетину кордону Республіки Греція, його підзахисний добровільно прилетів літаком до України для участі в слідчих діях, і був затриманий при перетині кордону в аеропорту «Жуляни». Тому ризик переховування від слідства є безпідставним, оскільки підозрюваний сам прилетів до слідчого, хоча міг вільно і далі мешкати в місті Салоніки, де в нього є власна квартира та джерело прибутку. Його дружина та троє неповнолітніх дітей ще з вересня 2019 року мешкають у м.Маріуполь в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить його матері, ОСОБА_12 . Діти ходять до місцевої школи, що підтверджується відповідними довідками. Це свідчить про те, що ОСОБА_7 дійсно не збирається порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, втікати від слідства, а навпаки, маючи стійкі соціальні зв`язки у м.Маріуполі, приймати участь у слідчих діях та сприяти встановленню істини в кримінальному провадженні.
Апелянт вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатньо для того, щоб його підзахисний не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії п. 153).
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
03.01.2013 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а оскільки він переховувався від органів досудового розслідування, то було оголошено його розшук, а досудове розслідування зупинено.
07.11.2018 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України, яке у той же день у встановленому законом порядку вручено його матері - ОСОБА_12 .
13.09.2016 слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області винесено ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
15.11.2019 о 21 годині 10 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Медова, 2 було встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 та згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13.09.2016 затримано з метою його доставки до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу.
18.11.2019 слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області винесено ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 09.12.2019.
06.12.2019 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 03.02.2020.
31.01.2020 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 09.03.2020.
05.03.2020 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 03.05.2020.
02.12.2019 першим заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжено до 5-ти місяців, тобто до 09.03.2020.
26.02.2020 першим заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжено до 8-ми місяців, тобто до 09.06.2020
27.04.2020 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи підстави продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у клопотанні вказується, що ризики є триваючими, які не зменшились, підозрюваний враховуючи тяжкість інкримінованих йому злочинів може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а відтак інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
На обґрунтування підозри у клопотанні вказує наступне.
11.04.2011 в період часу з 21.20 годин до 21.45 годин, ОСОБА_7 , перебуваючи біля автосалону «Оптіма», розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, проспект Миру (який раніше мав назву пр. Леніна), 57, під час сварки, переслідуючи умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 , умисно почав наносити останньому численні удари в область обличчя та голови, після чого дістав із внутрішньої кишені куртки колючо-ріжучий предмет і став наносити їм множинні удари в область грудної клітки.
Смерть ОСОБА_14 настала в результаті гострого недокрів`я внутрішніх органів, множинних проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки з ушкодженням легенів і серця та множинних забійних ран обличчя та голови.
Крім того, 12.04.2011 в період часу з 13.40 годин до 15.25 годин працівниками Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , виявили та вилучили речовиною рослинного походження, загальною масою 18,14 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом смолою канабіса, Вказану наркотичну речовину ОСОБА_7 придбав та зберігав за адресою свого проживання для особистого вживання без мети збуту.
29.04.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою громадянину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 09.06.2020.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_7 , один з яких є особливо тяжким, обставини та спосіб вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Суд нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (Харченко проти України п. 79).
Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3, ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 , перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованих йому злочинів є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Також є безпідставними доводи апеляційної скарги в частині того, що строки досудового розслідування на момент обрання запобіжного заходу закінчилися, та, що було порушена територіальна підсудність під час обрання запобіжного заходу, оскільки спростовуються матеріалами долученими до клопотання.
Доводи апеляційної скарги в частині, що підозрюваний сам прилетів до слідчого, хоча міг вільно і далі мешкати в місті Салоніки, де в нього є власна квартира та джерело прибутку, що свідчить про те, що ОСОБА_7 дійсно не збирається порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, втікати від слідства, а навпаки, маючи стійкі соціальні зв`язки у м.Маріуполі, приймати участь у слідчих діях та сприяти встановленню істини в кримінальному провадженні, не спростовують висновків слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, з урахуванням матеріалів клопотання та обставин вчинення кримінальних правопорушень, та не є підставою в даному випадку для скасування оскаржуваної ухвала та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.
Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Котій проти України п. 42; Влох проти Польщі п. 108).
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено строк тримання під вартою громадянину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 09.06.2020, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4