Номер провадження: 11-сс/813/691/20
Номер справи місцевого суду: 501/3938/19, 1-кс/501/274/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,
перекладача ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23.04.2020 року в межах кримінального провадження №0000918 від 15.11.2019 р., якою відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сухумі Грузії, громадянина Грузії, із середньою освітою, одруженого, є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000918 від 15.11.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України було частково задоволено клопотання слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. до 07 год. наступної доби строком до 04.06.2020 року із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення про можливість застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та в зазначеному провадженні існує доведений ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, проте органом досудового розслідування не було доведено недостатності застосування відносно останнього більш м`яких запобіжних заходів, натомість, підозрюваний проживає на території України з 1994-1995 років, має посвідку на постійне проживання в Україні, має місце реєстрації та проживання на території Одеської області, за місцем проживання характеризується позитивно, є фізичною собою-підприємцем, одружений та має двох дітей на утриманні, а також батьків похилого віку, які не працюють та проживають разом із ним.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 зазначив, що висновки слідчого судді суперечать фактичним обставинам провадження з підстав того, що слідчий суддя залишив поза увагою, що в зазначеному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, запобігти яким можливо тільки шляхом застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних в провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 років, є громадянином іншої країни, свідки та інші підозрювані вказували на останнього як на особу, що має відношення до вчиненого злочину, на теперішній час обвинувачується у вчиненні іншого особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Посилаючись на викладене, прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.06.2020 р. із визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 315 300 грн. із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 та 2 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону на момент постановлення ухвали виконав та врахував з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Так, враховуючи те, що питання обґрунтованості підозри ОСОБА_8 на теперішній час не є предметом апеляційного оскарження, апеляційний суд приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що він в жовтні 2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 для вчинення незаконного заволодіння транспортними засобами, після чого 02.11.2019 р. ОСОБА_13 , скориставшись своїм службовим становищем, вказавши ОСОБА_14 замовником вантажу на відвантаження, за допомогою ОСОБА_12 вивіз з території терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» сім автомобілів «Mitsubishi Outlander 2.4 CVT Ultimate», 2019 року випуску, за допомогою водія автовозу ОСОБА_15 та, в подальшому, діючи згідно спільного злочинного плану, ОСОБА_8 , під`їхавши до зазначеного ОСОБА_12 місця на автомобілі марки «Тойота Камрі» чорного кольору, передав ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 10 000 грн. в якості сплати за послуги перевезення та ОСОБА_8 за допомогою водія ОСОБА_15 розвантажили автовоз та перегнали сім вищевказаних автомобілів, кожен вартістю 18 407 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.11.2019 р. становить 456 861,74 грн., до невстановленого місця, чим незаконно, без дозволу власника, заволоділи вказаними транспортними засобами, отримавши можливість розпоряджатись ними на власний розсуд, в результаті чого автомобілі були пошкоджені та ТОВ «ЕМ ЕМ СІ Україна» були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 580 168, 94 грн.
Зазначена підозра повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, а саме: протоколом огляду місця події від 15.11.2019 р. (а.с. 13-15), протоколами допиту свідків ОСОБА_16 від 15.11.2019 р., ОСОБА_15 від 21.11.2019 р., ОСОБА_17 від 25.11.2019 р. (а.с. 20-24, 33-36 та 46-50 відповідно), протоколом огляду предмету від 13.01.2020 р. (а.с. 37-45), протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_18 від 20.11.2019 р. (а.с. 29-32) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованому йому злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що в даному провадженні існують певні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків в зазначеному провадженні, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої; йому відомі особи свідків та їх анкетні дані.
Проте, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Натомість, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий; не дивлячись на те, що є громадянином Грузії, на протязі тривалого часу, а саме з 1994 р. проживає на території України та має посвідку на постійне проживання в Україні, має місце реєстрації та постійного проживання на території Одеської області, за яким позитивно характеризується; має міцні соціальні зв`язки, зокрема, є фізичною особою-підприємцем, одружений, має на утриманні двох дітей 1997 р.н. та 2001 р.н., а також батьків похилого віку.
Окрім того, ОСОБА_8 має певні проблеми зі здоров`ям, зокрема, з 27.03.2020 р. по 03.04.2020 р. перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Овідіопольська ЦРЛ» з діагнозом: гіпертонічна хвороба, гіпертонічний криз, цукровий діабет 2 типу середнього ступеню важкості, гострий бронхіт, страждає на високий артеріальний тиск ризик виникнення гострого інсульту головного мозку (а.с. 208), з 09.04.2020 р. перебував на денному стаціонарі при амбулаторії КПН Овідіопольського центру ПМСД в смт. Великодолинське за вищевказаними хворобами (а.с. 206) та, відповідно до наданої захисником в судовому засіданні апеляційного суду інформації, з 04.05.2020 р. перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КНП «Овідіопольська ЦРЛ» з вищевказаними діагнозами.
Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_8 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з моменту його застосування 23.04.2020 р. Останній з`явився до апеляційного суду для участі в апеляційному розгляді, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби в достатній мірі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.
Більш того, прокурор в судовому засіданні апеляційного суду також підтвердив, що з боку підозрюваного ОСОБА_8 не було жодних порушень умов застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Водночас, апеляційний суд приймає до уваги посилання сторони обвинувачення на те, що відносно ОСОБА_8 на теперішній час на розгляді в Приморському райсуді м. Одеси перебуває обвинувальний акт за ч. 5 ст. 185 КК України, проте звертає увагу на те, що такі доводи не свідчать про існування в зазначеному провадженні ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також, як вбачається зі змісту клопотання, слідчий в ньому не заявляв про існування в провадженні ризику вчинення підозрюваним іншого злочину.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що станом на 13.05.2020 р., досудове розслідування в зазначеному вище кримінальному провадженні №0000918 від 15.11.2019 р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, відповідно до повідомлення слідчого на адресу підозрюваного ОСОБА_8 та пояснень прокурора в судовому засіданні апеляційного суду, завершено та на теперішній час сторонам кримінального провадження надано доступ до матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст.ст. 283, 290 КПК України.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність органом досудового розслідування недостатності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання вищенаведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне й обґрунтоване рішення про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.
Керуючись ст.ст. 24, 177-178, 181, 194, 370, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23.04.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком до 04.06.2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4