У Х В А Л А
Іменем України
07 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фахрі Юмушак транспорт УЛС.НАК.ТУР.ТАР.У.САН.ТІДЖ.ЛТД.ШТІ», про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження № 0000195 від 26.03.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 01 квітня 2020 року було постановлено ухвалу по справі № 761/9265/20 про накладення арешту. Даною ухвалою вирішено:

- накласти арешт на напівпричеп BRF Iceberg BRF3A реєстраційний номер Республіки Туреччина 31RB812, який належить ТОВ «Фахрі Юмушак транспорт УЛС.НАК.ТУР.ТАР.У.САН.ТІДЖ.ЛТД.ШТІ», на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_1 .

Заявник зазначає, що на даний час відпала необхідність в існуванні арешту майна, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник просив слідчого суддю проводити розгляд скарги без його участі.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Отже, клопотання подано до належного суду.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2020 р., по справі № 761/9265/20 вбачається, що арешт на напівпричеп BRF Iceberg BRF3A реєстраційний номер Республіки Туреччина 31RB812, який належить ТОВ «Фахрі Юмушак транспорт УЛС.НАК.ТУР.ТАР.У.САН.ТІДЖ.ЛТД.ШТІ», на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_1 було накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.
У слідчого судді відсутні підстави вважати, що майно, на яке накладено арешт, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України.
Крім того, в листі слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 25.05.2020 року № 24/28 вх. 3749, зазначено: «В рамках кримінального провадження призначена судова траспортно-трасологічна експертиза та експертиза технічного стану транспортного засобу. В частині напівпричепа BRF Iceberg BRF3A реєстраційний номер Республіки Туреччина НОМЕР_2 отримані необхідні висновки експертів.

Зважаючи на той факт, що напівпричіп BRF Iceberg BRF3A реєстраційний номер Республіки Туреччина НОМЕР_2 , не був безпосереднім учасником ДТП, тобто встановлена відсутність його контактування з автобусами «ПАЗ 320540-02» р.н. НОМЕР_3 , та «ПАЗ 32054» р.н. НОМЕР_4 , орган досудового розслідування не вбачає необхідності в подальших експертних діях відносно напівпричепа «BRF Iceberg BRF3A», реєстраційний номер Республіки Туреччина НОМЕР_2 .

За таких обставин, подальше зберігання напівпричепа «BRF Iceberg BRF3A», реєстраційний номер Республіки Туреччина 31RB812 на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів не є необхідним.».

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу та тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції (ВП), заява №31107/96, п. 58 ЕСНР. 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 у справі «Спорронгта Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Натомість, при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.
Крім того, вирішуючи питання про скасування арешту майна слідчий суддя враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.
Проте, зі змісту наявних у справі матеріалів не вбачається даних, які б свідчили, що вказані заходи забезпечення кримінального провадження є співмірними та пропорційними.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час відпала необхідність в існуванні арешту напівпричіпа BRF Iceberg BRF3A реєстраційний номер Республіки Туреччина НОМЕР_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фахрі Юмушак транспорт УЛС.НАК.ТУР.ТАР.У.САН.ТІДЖ.ЛТД.ШТІ», про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження № 0000195 від 26.03.2020 року задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2020 у справі № 761/9265/20, на напівпричіп BRF, модель Iceberg BRF3A реєстраційний номер Республіки Туреччина 31RB812, який належить ТОВ «Фахрі Юмушак транспорт УЛС.НАК.ТУР.ТАР.У.САН.ТІДЖ.ЛТД.ШТІ», на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1