Справа № 352/2562/19
Провадження № 1-кп/352/129/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду криміналье провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 11.08.2019 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради органу місцевого самоврядування не обирався, якому пам`ятка про його права та обов`язки вручено, судимого 01.06.2007 р. Івано-Франківським міським судом за ст.ст. 289 ч. 2, 104, 75 КК України до п`яти років позбавлення волі з встановленням іспитового строку тривалістю два роки; 18.12.2008 р. Івано-Франківським міським судом за ст.ст. 289 ч. 2, 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі; 11.06.2013 р. Тисменицьким районним судому за ст. 121 ч. 1 КК України до шести років позбавлення волі; покарання відбув повністю, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив таємне викрадення чужого майна.

Злочин скоєно при наступних обставинах:

10.08.2019 року, приблизно о 20 год. ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив повз нежитловий будинок (новобудову), що розташований по АДРЕСА_2 та побачив біля вхідних воріт припаркований, залишений без нагляду, велосипед жовтого кольору марки « Турист », який він вирішив викрасти.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності очевидців та потерпілого, які б могли перешкодити його неправомірним діям і за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно викрав вище вказаний велосипед марки «Турист», вартістю 1867 (одна тисяча вісімсот шістдесят сім) гривень, який належить ОСОБА_6 та розпорядитися ним на власний розсуд.

Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 1867 грн.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та вибачившись перед потерпілим, дав суду показання в яких повністю підтвердив вищенаведені у вироку обставини скоєного ним кримінального правопорушення. Просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі збитки заподіяні потерпілому ним відшкодовано в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву в якій ствердив, що йому повністю відшкодовано спричинену обвинуваченим шкоду в добровльному порядку, жодних претензій до останнього немає. Просить суд кримінальне провадження відносно обвинуваченого розглядати за його відсутності, призначити йому несуворе покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 1 КК України, так як він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив таємне викрадення чужого майна.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих відповідальність підсудного обставини суд відносить вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні потерпілому збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд також враховує і думку потерпілого щодо несуворості призначуваного ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а також і те, що останній раніше неодноразово судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, не працюючи веде паразитичний спосіб життя, соціальні зв`язки відсутні, на обліку наркологічному диспансері не перебуває, проте будучи визнаним згідно висновків судово-психіатричної експертизи осудним перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері внаслідок зловживання алкогольними напоями, зі слів має незадовільний стан здоров`я.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_4 слід застосувати покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідає також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання про речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд.-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить - 850 грн.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1570 грн. понесених Івано-Франківським відділенням КНДІСУ витрат на проведення товарознавчної експертизи № 1528/19-28 від 30.08.2019 р.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме велосипед марки «Турист» жовтого кольору, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, повернути за приналежністю власнику ОСОБА_6 .

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, захтснтку та обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1