У Х В А Л А
іменем України

22 квітня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

21.04.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000323 від 17.04.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль "ВАЗ-2108", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 16.04.2020 близько 16:15 години на автодорозі м. Зміїв Харківської області - с. Гайдари Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 під час керування автомобілем "ВАЗ-2108", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та допустив перекидання автомобіля, внаслідок чого були спричинені тілесні ушкодження йому та пасажиру автомобіля ОСОБА_6 .

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 16.04.2020 на автодорозі м. Зміїв Харківської області - с. Гайдари Зміївського району Харківської області було виявлено автомобіль "ВАЗ-2108", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який вилучено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

Слідчий вважав, що тимчасово вилучений транспортний засіб зберігає на собі сліди злочину, та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

Ухвалою слідчого судді від 21.04.2020 призначено розгляд клопотання на 22.04.2020.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 подали заяви в яких просили розглянути клопотання за їх відсутності, на задоволенні клопотання наполягали.

Власником тимчасово вилученого автомобіля "ВАЗ-2108", реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , є ОСОБА_7 , який повідомлений про час і місце розгляду клопотання, а фактичним володільцем - особа, яка керувала тратспортним засобом та у якої цей автомобіль тимчасово вилучений, - ОСОБА_5 .

Особа, у якої тимчасово вилучено автомобіль, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути клопотання слідчого за його відсутності, також вказав, що не заперечує проти накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль.

За таких обставин клопотання розглянуто за відсутності слідчого, прокурора та особи, у якої тимчасово вилучено майно.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000323 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до реєстру 17.04.2020, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - частина 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.04.2020 вбачається, що на відстані від перехрестя автомобільної дороги Харків-Зміїв-Балаклія та дороги в напряму с. Гайдари Зміївського району Харківської області, автомобіль "ВАЗ-2108", реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився по лівій стороні вздовж дороги на даху з деформованими кузовними частинами та всіма освітлювальними, сигнальними приладами, після огляду направлений на майданчик тимчасового утримання Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4, 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1, 7 статті 237 Кримінального процесуального кодексу України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_3 у клопотанні, погодженому прокурором ОСОБА_4 , обґрунтовано зазначив, що транспортний засіб, щодо якого вимагається накладення арешту, має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що транспортний засіб щодо якого вимагається арешт, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження є достатньо відомостей вважати тимчасово вилучене майно у вигляді транспортного засобу доказом у кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175, 237 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на строк три місяці, на автомобіль "ВАЗ-2108", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_3 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1