Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/375/20
Номер провадження 1-кп/948/68/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальне провадження № 0000073 від 04.03.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хлібне Лозівського району Харківської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, без освіти, непрацюючої, перебуває у незареєстрованому шлюбі, не військовозобов`язаної, не депутата, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Золочів Золочівського району Харківської області, жительки АДРЕСА_2 (зі слів), громадянки України, без освіти, непрацюючої, перебуває у незареєстрованому шлюбі, не військовозобов`язаної, не депутата, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в :

04.03.2020 року близько 20:30 год. у ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , які перебували на квартирній площадці четвертого поверху у багатоквартирному житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, під час сварки, виник прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи спільно, з єдиною метою направленою на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , перебуваючи на квартирній площадці четвертого поверху у багатоквартирному житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , коли потерпіла ОСОБА_5 , стояла проти них, зваливши потерпілу на підлогу, почали наносити тілесні ушкодження руками та ногами в різні частини тіла. Потім, ОСОБА_6 правою та лівою ногою наносила удари по тулубу та нижнім кінцівкам ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 , застосовуючи фізичну силу, утримувала потерпілу за голову та волосся, і потім з силою потягла її за голову та правою рукою подряпала її біля правої брови.

За таких обставин, дії ОСОБА_6 та ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_6 вину у вчиненні даного злочину визнали, ОСОБА_6 повністю, ОСОБА_6 частково, зі слів в скоєному каються. Заперечили вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Уважають причиною бійки дії доньки потерпілої, яка спровокувала сварку, внаслідок чого вони прийшли додому до ОСОБА_5 . Вони хотіли помиритися з потерпілою, поговорити, але остання не хоче з ними розмовляти, вимагала кошти, по 5000,00 грн, яких в них немає.

Обвинувачена ОСОБА_6 показала, що 04.03.2020 року вона з ОСОБА_9 прийшли до квартири потерпілої, щоб поговорити з донькою останньої, оскільки між ними виник скандал. Коли ОСОБА_5 відчинила двері, штовхнула її, обзивала і вона вдарила потерпілу, рукою по голові, ногою по тулубу, ОСОБА_10 розбороняла їх.

ОСОБА_6 повідомила, що вину визнає, проте не била потерпілу, тримала за волосся, можливо подряпала, зі слів в скоєному кається.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_6 вини та часткового визнання вини ОСОБА_6 по висунутому обвинуваченню, суд уважає, що їх винуватість в скоєному злочині, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

витягом з кримінального провадження № 0000073 про внесення 04.03.2020 року відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 про спричинення їй тілесних ушкоджень особами на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України (а.с. 82,84,85).

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 04.03.2020 року вона перебувала вдома з онукою та ввечері о 9 годині прийшли обвинувачені. Коли вона відкрила двері то побачила що дівчата дуже п`яні, відштовхнула їх та намагалася зачинити двері, натомість ОСОБА_13 відразу почала її бити, а ОСОБА_10 схопила за волосся і повалила на підлогу, де обвинувачені продовжували вдвох наносити їй побої. Пробачення обвинувачені в неї не просили, коли їх викликали до прокуратури вони тільки насміхалися, наполягає на призначенні обвинуваченим покарання у виді громадських робіт.

Згідно з висновком СМЕ №44 від 06.03.2020 р. ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці правої брови, забою м`яких тканин шиї та лівого стегна з синцем, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с.89-91).

11.04.2020 року потерпіла ОСОБА_5 розказала та показала, як саме наносили їй тілесні ушкодження обвинувачені та за висновком експерта № 78 від 23.04.2020 року такі покази потерпілої можуть відповідати даним судово-медичної експертизи на її ім`я (а.с.92-98).

06.03.2020р. в ході огляду встановлено, що місцем пригоди є під`їзд АДРЕСА_4 (а.с. 86-88).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що того дня дійсно, перебуваючи в квартирі своєї бабусі ОСОБА_15 вона почула крик та вони з бабусею вийшли на площадку і побачили, як незнайомі жінки били їхню сусідку ОСОБА_5 , вони били її по голові, тулубу, хапали за волосся, на зауваження не реагували.

Свідок ОСОБА_15 сусідка потерпілої ОСОБА_5 показала, що у березні 2020 року ввечері її погукала онука та повідомила, що на площадці хтось кричить. Коли вона відкрила двері, побачила що ОСОБА_16 б`ють дві молоді жінки, били обоє, тримали за волосся, коли ОСОБА_17 опинилася біля її квартири, вона швиденько затягла її до помешкання.

Свідок ОСОБА_18 повідомила суду, що 04.03.2020 року близько 21 години вона почула крик на площадці та коли відчинила двері, побачила, що її сусідку ОСОБА_5 б`ють дві невідомі їй жінки, вони били обоє ОСОБА_16 , руками та ногами, по голові та тулубу. Вона почала кричати що викличе поліцію і коли зайшла в квартиру, щоб потелефонувати в поліцію, бійка припинилася.

09.04.2020 року обвинувачена ОСОБА_6 розказала та показала, як саме наносили тілесні ушкодження потерпілій, а саме взяла за плечі потерпілу та кинула її на підлогу, після чого наносила удари руками по тулубу потерпілої, потім нанесла удар правою ногою по стегну лівої ноги ОСОБА_5 та за висновком експерта № 79 від 23.04.2020 року такі покази обвинуваченої можуть відповідати даним судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 (а.с.100-105).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнає: активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, натомість не вбачає в діях ОСОБА_6 щирого каяття, оскільки остання пробачення в потерпілої не попросила, натомість зі слів потерпілої насміхалася з неї.

Слід зазначити, що щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється у тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Відсутність вказаних ознак у схожих діях особи не може бути визнане щирим розкаянням при призначенні покарання. (Постанова Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає, оскільки суду не надано акт медичного огляду, який би свідчив про перебування обвинувачених під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, натомість обвинуваченні заперечують такий факт.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнає: активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не вбачає в діях обвинуваченої каяття, визнання вини, оскільки остання заперечила нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, пробачення попросила тільки в судовому засіданні, натомість раніше зі слів потерпілої насміхалася з неї, не розкаялася і на даний час.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає, оскільки вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 та Машівською селищною радою характеризується посередньо на засіданні адмінкомісії не розглядалася, зі слів працює неофіційно, депутатом не являється (а.с. 106,107), згідно з довідкою Мащівської ЦРЛ № 389 від 18.03.2020р. на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 108), раніше не судима (а.с. 109).

При обранні покарання обвинуваченій, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують її покарання та відсутність обтяжуючих обставин, матеріальний стан, зокрема те, що вона не працює, відношення до вчиненого злочину та висновок досудової доповіді (а.с.54-55) та те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, але з потерпілою не примирилася і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченій для її виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт призначене в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у розмірі наближеному до мінімальної межі.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для призначення їй більш м`якого покарання у виді штрафу, оскільки вона ніде не працює, стабільного доходу не має, що унеможливить виконання такого виду покарання.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона зареєстрована в АДРЕСА_3 та Машівською селищною радою характеризується посередньо на засіданні адмінкомісії не розглядалася, депутатом не являється (а.с. 117,118), зі слів проживає АДРЕСА_2 , де працює неофіційно, згідно з довідкою Мащівської ЦРЛ № 390 від 18.03.2020р. на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 119), раніше не судима (а.с. 120).

При обранні покарання обвинуваченій, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, обставину, яка пом`якшує її покарання та відсутність обтяжуючих обставин, матеріальний стан, зокрема те, що вона не працює, відношення до вчиненого злочину, висновок досудової доповіді (а.с.56-62) та те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, але з потерпілою не примирилася і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченій для її виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт призначене в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у розмірі наближеному до мінімальної межі.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для призначення їй більш м`якого покарання у виді штрафу, оскільки вона ніде не працює, стабільного доходу не має, що унеможливить виконання такого виду покарання.

Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1