Справа № 635/1240/20
Провадження № 1-кс/635/343/2020
У Х В А Л А

27 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна,

встановив:

25 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт з забороною відчуження, розпоряджання, користування, на автомобіль «Honda Accord» з д.н.з. НОМЕР_1 , який належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який розташований за адресою: VslniusPavilnioniu, G 45-71.

Як зазначено в клопотанні прокурора, до ЧЧ Харківського ВП надійшло повідомлення про те, що о 02:20 19.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа намагалась проникнути до а/м КАМАЗ, шляхом злому, з метою крадіжки, однак не довела свій умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі. Згідно ч.1 ст.214 КПК України 14.11.2018 відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №30000313 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3; ст. 185 ч. 1 КК України. Слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області в ході огляду місця події 19.02.2020, вилучено автомобіль «Honda Accord» з д.н.з. НОМЕР_1 , який є речовим доказом та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, проте не обґрунтував з якою метою необхідно у даному кримінальному проваджені накласти.

Володілець майна ОСОБА_4 та представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 заперечували в судовому засіданні проти арешту майна, посилаючись на необґрунтованість клопотання слідчого про арешт.

Слідчий суддя вислухавши доводи учасників кримінального провадження та вивчивши надані документи, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

За пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з вимогами частини першої статті 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до пункту 1 частини першої статі 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судці або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статі 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до частини другої 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором в порушення вимог статті 173 КПК України не доведено, що існує можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000313 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, а також не приведено інших підстав для арешту відповідного майна.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 19.02.2020 підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

Копію ухвали видати володільцю майна ОСОБА_4 та прокурору Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , а також негайно направити слідчому СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28 лютого 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1