Справа № 531/880/20
Провадження № 1-кп/550/129/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року смт.Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2020р. за № 0000192 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України,-

УСТАНОВИВ:
В провадженні до Чутівського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0000192, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2020р. по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Прокурором через канцелярію суду подано клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що продовжують існувати ризики, які були враховані при обрані запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що є тяжким злочином. На думку прокурора, слід враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та особисті обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. На думку прокурора, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 є неможливим, оскільки вони не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не можуть запобігти вищевказаним ризикам.

Захисником через канцелярію суду подано клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обгрунтування клопотання захисник вказує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, вчинив злочин вперше, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, характеризується позитивно за місцем проживання та місцем роботи, має на утриманні матір похилого віку, а тому немає підстав стверджувати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КК України. Крім того, вказав, що обрання до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з домашнім арештом пришвидшить судовий розгляд та відшкодування шкоди та збитків потерпілій, і обвинувачений зможе працювати в понаднормовий час.

У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання, просила суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 , з думкою якого погодився обвинувачений ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та просили задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши надані до суду матеріали клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та клопотання про зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів клопотання прокурора, ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 14.05.2020 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період з 22 години до 07 години, на строк не більше двох місяців до 14 липня 2020 року.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Судом також встановлено, що на теперішній час є наявними ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливість обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення;
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливість обвинуваченого ОСОБА_6 незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, допит яких не проведено на даній стадії судового розгляду.
При вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу судом враховується сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; відомості про особу ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, працює у ТОВ ВКФ «Мерідіан», раніше не судимий.
На переконання суду, застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час на даній стадії кримінального провадження є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому, стороною захисту до суду не надано доказів на підтвердження тих обставин, що дія запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час перешкоджає роботі обвинуваченого ОСОБА_6 у ТОВ ВКФ «Меридіан», а також не надано доказів позмінної роботи на товаристві.
Суд вказує, що посилання захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення вперше, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, характеризується позитивно за місцем проживання та місцем роботи, має на утриманні матір похилого віку, не нівелює наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні переховуватись від суду, а тому застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним.
Таким чином, суд вважає, що прокурором в клопотанні та в судовому засіданні доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зазначені ризики не зменшились та не відпали, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , внаслідок чого клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання на даній стадії кримінального провадження задоволенню не підлягає.
Також, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 09 вересня 2020 року, та заборонити йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 години вечора по 07 годину ранку.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) утримуватись від спілкування із свідками в цьому кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, суду;
3) не відвідувати кафе, бари, ресторани, клуби та інші громадські заклади.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1