Справа № 559/778/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000212 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семидуби, Дубенського району, Рівненської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, студента 3-го-курсу Дубенського ВХПТУ, являється особою до якої застосовувалися примусові заходи виховного характеру у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

та укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого- ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що 09.04.2019 до ОСОБА_3 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області було застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під на матері терміном на 1 (один) рік. Про те в той час, коли відносно останнього не закінчилися примусові заходи виховного характеру, останній на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.
Так, 05.03.2020, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи приміщенні бару «Стожари», що знаходиться в с. Семидуби, вул. Центральна, Дубенського району, Рівненської області керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив здійснити крадіжку мобільного телефона марки «Samsung Galaxi А6+», належного ОСОБА_7 , який знаходився на підлозі поблизу барної стійки,
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні бару «Стожари», що в с. Семидуби, вул. Центральна, 59, Дубенського району, Рівненської області, скориставшись тим, що у власника вказаний мобільний телефон випав із кишені, а також відсутністю нагляду за його діями сторонніх осіб, які перебували у даному барі, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефона марки ««Samsung Galaxi А6+», вартістю 5109 гривень, який знаходився підлозі поблизу барної стійки, де в цей час перебував потерпілий ОСОБА_7 ..
24 червня 2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 , примирившись, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин, та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме у вигляді позбавлення волі строком на один рік. У відповідності до ст. 75,76 КК України сторони погодилися на звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 з встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим також може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди не порушені права потерпілої сторони та обвинуваченого, тому не заперечував проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданніпояснив, що він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Зобов`язався відшкодувати потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану злочином протягом шести місяців з дня укладення угоди. Наслідки укладання та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання угоди йому зрозумілі, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Законний представник обвинуваченого та захисник просили затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що угода про примирення укладена добровільно, обвинувачений зобов`язався відшкодувати йому шкоду, завдану злочином протягом шести місяців з дня укладення угоди. Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просив суд укладену угоду про примирення між ним та обвинуваченим затвердити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого матеріальна шкода завдана потерпілому ОСОБА_7 . Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України. Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

При цьому, судом встановлено, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Також, судом встановлено, що потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди а також наслідки її невиконання.

Укладена угода між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої сторонами міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476 КПК України , суд-,

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 24 червня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження № 0000212 за ч.1 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 у дохід держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 326 гривень 90 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: