Провадження № 1-кс/243/309/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська заяву судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_3 , про самовідвід від розгляду заяви судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 , про самовідвід,

ВСТАНОВИВ:
03 лютого 2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в провадження судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_3 надійшла заява про самовідвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 .

06 лютого 2020 року слідчий суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід, мотивуючи її тим, що в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_5 про зобов`язання керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (провадження № 1-кс/243/21/2020). В порядку ст. 35 КПК України, його було призначено слідчим суддею по даному кримінальному провадженню. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України ним було заявлено самовідвід, який було задоволено. В порядку ст. 35 КПК України, слідчим суддею по вищевказаній справі було призначено суддю ОСОБА_7 , яка заявила собі самовідвід. В порядку ст. 35 КПК України, суддю ОСОБА_8 було призначено суддею по розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_7 та суддя ОСОБА_8 заявила самовідвід від розгляду заяви судді ОСОБА_7 про самовідвід. В порядку ст. 35 КПК України, його було призначено суддею по розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_8 та ним було заявлено самовідвід. В порядку ст. 35 КПК України, суддю ОСОБА_4 було призначено суддею по розгляду його заяви про самовідвід. Суддя ОСОБА_4 заявив відвід від розгляду його заяви про самовідвід. В порядку ст. 35 КПК України, його було призначено суддею по розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 , а тому він не може розглядати вказану заяву про самовідвід.

Суддя ОСОБА_3 повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Скаржник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.

Суд, дослідивши надані матеріали, вважає, що заява судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_3 , про самовідвід від розгляду заяви судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_5 про зобов`язання керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (провадження № 1-кс/243/21/2020).

В порядку ст. 35 КПК України, суддю ОСОБА_3 було призначено слідчим суддею по даному кримінальному провадженню.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід, який було задоволено.

В порядку ст. 35 КПК України, слідчим суддею по вищевказаній справі було призначено суддю ОСОБА_7 , яка також заявила собі самовідвід.

В порядку ст. 35 КПК України, суддю ОСОБА_8 було призначено суддею по розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_7 та суддя ОСОБА_8 заявила самовідвід від розгляду заяви судді ОСОБА_7 про самовідвід.

В порядку ст. 35 КПК України, суддю ОСОБА_3 було призначено суддею по розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_8 та ним було заявлено самовідвід..

В порядку ст. 35 КПК України, суддю ОСОБА_4 було призначено суддею по розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_4 заявив відвід від розгляду самовідводу судді ОСОБА_3

03 лютого 2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в провадження судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_3 надійшла заява про самовідвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 .

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших, крім передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 75 КПК України, обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, а також позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17.09.2019 у справі № 277/599/15-к, відповідно до якої Верховний Суд прийшов до висновку, що розгляд питання про відвід суддею, якого було відведено у кримінальному провадженні, є підставою для скасування вироку, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, а тому суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 відповідає положенням визначеним в п.4 ч.1 ст.75КПК України та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 75, 80-82 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Заяву судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_3 , про самовідвід від розгляду заяви судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 , про самовідвід задовольнити.

Заяву судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 , про самовідвід, справа № 243/14110/19, провадження № 1-кс/243/245/2020, у відповідності з вимогами ст. 35 КПК України передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1