ЄУН №398/4608/19
Провадження №1-кп/389/15/20

У Х В А Л А

10 січня 2020 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002076 від 04.09.2019, стосовно

ОСОБА_6 , по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.15 ч.3 ст.152, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд до Знам`янського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002076 від 04.09.2019, стосовно ОСОБА_6 , по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.15 ч.3 ст.152, ч.2 ст.309 КК України. Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 10.01.2020.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. Клопотання мотивовано тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, під час досудового розслідування не зникли. ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні умисних середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за один з яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, а тому існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, які є малолітньою та неповнолітньою особами. Крім того, обвинувачений не має постійного доходу, не працює, не навчається, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, що такоє є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати домашній арешт.

Захисник також заперечувала проти продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, оскільки вважає, що можливо змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт, так як обвинувачений має місце проживання, не буде ухилятися від досудового слідства та суду.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, колегія суддів вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою за наступних підстав.

За положенням ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України; у незакінченому замаху на зґвалтування неповнолітньої особи, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.152 КК України, а також у зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, в тому числі вчинених щодо малолітньої та неповнолітньої дітей, один з яких карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років, не має постійного доходу, не працює, не навчається, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, оскільки тяжкість кримінальних правопорушень, по яких йому пред`явлене обвинувачення та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчить про те, що обвинувачений може вчинити спробу, направлену на переховування від суду з метою ухилення від відповідальності за скоєні злочини. Також зазначені обставини вказують на відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків та підтвержують існування ймовірності продовження ним злочинної діяльності, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того, існує ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілих, які є малолітньою та неповнолітньою особами.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Оскільки обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, це унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України колегія суддів вважає за доцільне не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 315, 392, 492 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрія Кіровоградської області, міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з 12.20 год. 10.01.2020 до 12.20 год. 09.03.2020.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для відому.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3