УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001265 від 30.04.2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молога Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.04.2018 приблизно о 16.40 год. водій ОСОБА_5 грубо порушив пункти: 2.3 «б»; 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.3. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_5 , керував технічно справним вантажним фургоном «MERCEDES-BENZ 412 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по асфальтобетонному, сухому дорожньому покриттю вул. Кишинівська в с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, збоку с. Молога у напрямку м. Білгород-Дністровський з фактичною швидкістю 90,5…94,5 км/год, чим перевищив максимально допустиму для населеного пункту швидкість руху 50 км/год.

Окрім перевищення максимально допустимої швидкості руху, водій ОСОБА_5 вкрай уважним не був, достатніх заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, безпечної швидкості руху не обрав, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, не переконався в безпеці, хоча зобов`язаний був це передбачити, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, у світлий час доби, та в умовах необмеженої видимості, біля буд. № 178 по вул. Кишинівська в с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, у режимі гальмування спочатку скоїв дотичний наїзд на автобус «БАЗ А 079.14» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв частково на лівому узбіччі частково на зустрічній смузі для руху, водієм якого був ОСОБА_7 , після чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину з права наліво за напрямом руху автомобіля у бік зазначеного автобусу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала закриту скелетну травму, яка включає в себе закриту травму грудної клітки та травму тазу у вигляді наступних ушкоджень: перелому тіла грудини між 2-м та 3-м ребрами, переломів 1-6-го правих ребер по навколохребетній лінії та 7-10-го лівих ребер по лопатковій лінії, місцями з незначним ушкодженням пристінкової плеври, переломів 1-8-го правих ребер по середньоключичній лінії та 1-7-го лівих ребер по середньоключичній лінії, фрагментарного перелому лівої тазової кістки з просякненням кров`ю м`яких тканин та клітковини тазу, а також частковим просякненням кров`ю заочеревинної клітковини та жирової капсули лівої нирки, крововиливів в м`які тканини лівої гомілки на висоті 25-40 см від підошовної поверхні стоп, в м`які тканини лівого стегна на висоті 50-65 см від підошовної поверхні стоп, в м`які тканини лівої сідничної ділянки, попереку та спини на висоті 80-125 см від підошовної поверхні стоп, що призвели до травматичного шоку, від якого настала смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 у Білгород-Дністровській ЦРЛ.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, також, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши, що підозрюваний ОСОБА_5 провину визнає, потерпілій стороні була відшкодована завдана шкода, що підтверджується протоколом допиту та заявою потерпілій, ризики відсутні, ОСОБА_5 не має наміру переховуватися, з`являється за першим викликом, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання,

Підозрюваний в судовому засіданні з підозрою погодився, заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

16.12.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.04.2018 року, протоколом огляду транспортного засобу від 07.06.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.09.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.09.2018 року, висновком експерта №82/3/19 від 23.03.2019 року, висновком експерта №692-А від 22.10.2019 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини, життя та здоров`я якої визнаються найвищою соціальною цінністю. Крім того, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до клопотання та долучених матеріалів, ОСОБА_5 ймовірно вчинив грубо нехтуючи Правилами дорожнього руху, що призвело до загибелі людини та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

В частині наявності ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів сторони обвинувачення, з огляду на відсутність доказів, підтверджуючих даний ризик, а також належного обґрунтування.

Крім того, відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів, досудове розслідування кримінального правопорушення триває з 30.04.2018 року, проте відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_5 протягом цього часу якимось чином намагався впливати на потерпілу та свідків.

Також, відповідно до долучених в судовому засіданні протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 від 23.05.2018 року, а також заяви потерпілої, остання матеріальних та моральних претензій до підозрюваного не має, що також вказує на відсутність ризику можливого впливу на потерпілу.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що сторона обвинувачення, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем реєстрації та навчання характеризується позитивно, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків та свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характеризуючи дані підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 16.02.2020 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з з 23 годин 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 16.02.2020 року, наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1