Справа № 757/7915/20-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3733/2020 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
10 липня 2020 року м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року, якою відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні його скарги, поданої в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10 лютого 2020 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні його скарги, поданої в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10 лютого 2020 року.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.
Вивчивши матеріали та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК Українистаном на 15 травня 2020 року в апеляційному порядку могли бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які могли бути оскаржені окремо в апеляційному порядку під час досудового розслідування, зокрема про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа- підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.
При цьому, Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, які втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Однак, Рішення Конституційного Суду України не мають зворотної сили в часі, а отже поширюються на правовідносини, які будуть виникати у майбутньому.
Оскільки, рішення слідчим суддею постановлено до оприлюднення Рішення Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року, вказані у ньому положення щодо застосування норм закону в даному випадку застосуванню не підлягають.
Таким чином, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з огляду на вимоги діючого кримінального процесуального законодавства, оскарженню в апеляційному порядку не підлягала, про що і зазначено в її резолютивній частині.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Оскільки, ухвала слідчого судді, якою розглянуто скаргу адвоката ОСОБА_3 по суті та прийнято рішення про відмову в її задоволенні, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника.
Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року, якою відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні його скарги, поданої в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10 лютого 2020 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї документами надіслати особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2