Провадження № 11-сс/4820/153/20
Справа № 686/5305/20 Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 рокуКолегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

слідчої ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,
та його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання, погодженого з прокурором відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_7 , слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваного за ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, фізичної особи підприємця, раніше не судимого,-

запобіжного заходу та обрано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 24 квітня 2020 року включно. Дію ухвали постановлено по 24квітня 2020 року включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , в поданій апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_9 менш суворий запобіжний захід. Вважає, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри, а слідчим суддею не в повному обсязі досліджено доводи та докази сторони захисту щодо спростування такого обґрунтування. Стороною обвинувачення штучно завищено кваліфікацію кримінального правопорушення з огляду на безпідставне визначення завдання майнової шкоди в особливо великих розмірах. Крім того, сума коштів, яка передавалась під контролем була визначена стороною обвинувачення довільно, без будь-якого зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, що вказує на ознаки провокації злочину. Зазначає, що у клопотанні слідчим не було доведено наявність обґрунтованих ризиків та не встановлено їх наявність, і в ході розгляду клопотання слідчим суддею. Слідчим суддею не взято до уваги того, що ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, є приватним підприємцем та засновником товариства з обмеженою відповідальністю, реально здійснює підприємницьку діяльність, хворіє, є інвалідом 3 групи. Будь-яких міжнародних зв`язків підозрюваного не встановлено, а сторона захисту готова здати паспорт громадянина України для виїзду за кордон органам досудового розслідування, про що неодноразово заявляла. Ухвала слідчого судді не містить належних та переконливих мотивів відмови у визначення ОСОБА_9 застави, а тому вважає, що за умови наявності сумнівів в обґрунтованості підозри та відсутності доказів існування ризиків, визначення розміру застави було б справедливим.

Захисник ОСОБА_11 , у поданій апеляційній скарзі в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та не обирати запобіжний захід відносно ОСОБА_9 . Вважає, що підозра є необґрунтованою, проте слідчий суддя, не в повному обсязі, дослідив доводи та докази сторони захисту, зокрема у заподіянні істотної шкоди та у вимаганні, що визначені ч. 4 ст. 189 КК України. Сторона обвинувачення не навела жодного доказу для підтвердження ризиків, а усі визначені «ризики» сторони обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні необґрунтовані будь-якими доказами, стороною захисту спростовані. Також, не зважаючи на клопотання захисника ОСОБА_10 слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, не оцінив в сукупності всі обставини, що передбачені ч. 2 ст. 178 КПК України, а також у самій ухвалі не аргументував жодного свого висновку.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників, на підтримку поданих апеляційних скарг, із посиланням на зазначені у них доводи, думку прокурорів та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як установлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_13 будучи фізичною особою-підприємцем, з метою розширення бізнесових інтересів з виробництва меблів для ванних кімнат, в жовтні 2009 року придбав права власності на нежитлове приміщення колишнього телятника та земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що на час заснування зазначеного бізнесу ОСОБА_13 проживав у м. Донецьк, для організації виробництва і контролю за діяльністю вказаного підприємства ним у вересні 2010 року залучено в якості керуючого виробництвом на підприємстві мешканця м. Славути Хмельницької області ОСОБА_9 . За попередніми усними домовленостями між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , останній, забезпечував матеріальну частину виробництва, в свою чергу ОСОБА_9 відповідав за офіційне оформлення працівників, керування процесом виробництва, за що отримував частину прибутку.

У 2014 році, після початку бойових дій на сході країни збут продукції на підприємстві значно зменшився та вона поступово накопичувалась на складі підприємства належного ОСОБА_13 , яке очолював на той час ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_9 маючи на меті одноосібне отримання прибутків підприємства, вирішив заволодіти цілісним майновим комплексом (приміщеннями цеху), складськими приміщеннями з виготовленою продукцією (меблями та сантехнікою), фактичним власником якого являвся ОСОБА_13 .

У 2018 році, під час проведення інвентаризації майна, ОСОБА_13 виявив нестачу продукції та інших товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку із чим припинив відносини з ОСОБА_9 , та відсторонив останнього від господарської діяльності зазначеного підприємства.
В свою чергу ОСОБА_9 , в невстановлений час та день вересня 2018 року, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом вимагання вирішив отримати від ОСОБА_13 грошові кошти.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, ОСОБА_9 у невстановлений час та день вересня 2018 року, перебуваючи в м. Славута Хмельницької області, під час розмови з ОСОБА_13 , висловив останньому вимогу майнового характеру сплатити йому грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США, під надуманим приводом неіснуючої заборгованості. Надалі, ОСОБА_9 з метою викликати в ОСОБА_13 реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я, попередив його про те, що у разі невиконання його вимоги до нього буде застосовуватися фізичне насильство.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння майном потерпілого, 12.02.2020, близько 13:27 год., ОСОБА_9 , перебуваючи біля відділення АТ КБ «ПриватБанк», що по вул. Кузовкова у м. Славута Хмельницької області, під час розмови з ОСОБА_13 , повторно, висловив останньому вимогу майнового характеру сплатити йому грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США під надуманим приводом неіснуючої заборгованості, продовжуючи погрожувати застосуванням фізичного насильства де потерпілого та членів сім`ї останнього, в разі невиконання його вимог.
18.2.2020року близько 18:36 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Славута Хмельницької області, по вул. Церковна, 48, під час розмови з ОСОБА_13 , в ході випадкової зустрічі, повторно, висловив останньому вимогу майнового характеру сплатити йому грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США під надуманим приводом неіснуючої заборгованості. Надалі, ОСОБА_9 з метою викликати в ОСОБА_13 реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я, переслідуючи корисливі мотиви, застосував до останнього фізичне насильство, яке виразилось в нанесені декількох ударів кулаком в область обличчя та ногами в область тулуба, чим потерпілому було умисно спричинено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу передньої поверхні лівої половини грудної клітки. Після нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що всі його подальші погрози ОСОБА_13 , останній, буде сприймати як реальні, тобто, побоюватись за своє життя та здоров`я, висловив погрозу фізичною розправою та повідомив, що в разі не виконання його вимог до нього будуть надалі застосовані заходи фізичного примусу.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння майном потерпілого, 19.02.2020, близько 16:32 год., ОСОБА_9 перебуваючи неподалік будівлі Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, що по вул. Миру, 16 у м. Славута Хмельницької області, під час розмови з ОСОБА_13 , повторно, висловив останньому вимогу майнового характеру сплатити йому грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США під надуманим приводом неіснуючої заборгованості. В свою чергу, ОСОБА_13 повідомив, що на даний час не має вказаної суми грошових коштів. На це, ОСОБА_9 повідомив, що в такому випадку він має передати йому грошові кошти у сумі вже 170 000 доларів США, на що ОСОБА_13 був змушений погодитись, оскільки реально сприймав погрози ОСОБА_9 та застосування ним фізичного насильства.
Надалі, 25.02.2020 року, близько 13 години, ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік будинку по АДРЕСА_3 , діючи під контролем працівників поліції, отримав від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, що станом на 25.02.2020 відповідно до офіційно курсу НБУ становить 1 225 000,00 гривень, після чого був затриманий працівниками поліції.
30.01.2020 року дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000039, із правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 189 КК України.
25.02.2020 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України.
26.02.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна (вимагання) з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_9 , відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , наявність у нього можливості, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати, як особисто, та і через інших осіб, на потерпілого для зміни його показань в сторону його захисту, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею.
При цьому був опитаний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора, захисників, відібрані пояснення у слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Врахувавши дані про особу ОСОБА_9 , наявність передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.
Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, що є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 12 років, з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що він перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати, як особисто, та і через інших осіб, на потерпілого для зміни його показань в сторону його захисту, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 раніше не судимий, проте, вину та причетність до вказаного кримінального правопорушення не визнає, він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, що не дає колегії суддів підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки тяжкість вчиненого ОСОБА_9 злочину, покарання, яке очікує особу, в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для застосування підозрюваному саме такого запобіжного заходу.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Наведені в апеляційній скарзі доводи, для зміни запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , чи не обрання його, не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, його особи та обставин його вчинення, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Доводи захисників з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має двох неповнолітніх дітей, є інвалідом 3 групи, не дають колегії суддів підстав для застосування щодо нього іншого запобіжного заходу, з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, його суспільної небезпеки та існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Самі по собі наявність у підозрюваного ОСОБА_9 постійного місця проживання, та те, що він є приватним підприємцем і здійснює підприємницьку діяльність, надає матеріальну допомогу потребуючим, не є визначальним аргументами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, і не спростовують, встановлених слідчим суддею обставин і висновків, та не дають підстав вважати, що обрання відносно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, належним чином, забезпечить його процесуальну поведінку, усуне ризики встановлені ст. 177 КПК України.

Твердження апеляційних скарг про недоведеність існування ризиків та не встановлення їх наявності, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та такими, які спростовуються наявними матеріалами провадження.
Посилання захисника ОСОБА_10 на те, що ухвала слідчого судді не містить переконливих мотивів відмови у визначенні застави, є надуманими, оскільки, останній, підозрюється у вчиненні вимагання з застосуванням насильства або погрозою його застосуванням, а тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя в праві не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо такого злочину.

Інші доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не дають колегії суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 .

За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 196, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4