Справа №212/2629/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000705 від 25.03.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: 1) 18.11.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 2) 22.12.2015 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1,4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 3) 02.02.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 20.06.2019, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , повторно, 25 березня 2020 року приблизно о 15.30 годині прийшов до магазину «Всемобільний», розташованого за адресою: вул. Мусоргського, 2Б в Покровському районі м. Кривого Рогу, де побачив у вітрині мобільний телефон марки «Huawei P10 life» імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , корпус синьо-чорного кольору вартістю 3316,67 грн., який належить ОСОБА_5 , і в цей час у нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, реалізуючи який, в той же день приблизно о 15.35 годині ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого та впевнившись у відсутності свідків та очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, відчинив дверцята вітрини магазину, які не були зачинені на замок, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав зазначений вище телефон, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3316,67 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, пояснив, що 25 березня 2020 року він зайшов до магазину і побачив, що у приміщенні нікого немає, а вітрина із мобільними телефонами не заперта на замок. Він відкрив дверцята вітрини, взяв телефон для особистого користування, і вийшов з магазину і пройшов декілька метрів, коли його наздогнав хлопець і попросив повернути телефон, на що він одразу повернув телефон і пішов до магазину разом із хлопцем, де чекав на поліцію. Щиро розкаявся у вчиненому.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував і не перебуває, не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимий.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, наданої Тернівським районним відділом філії «Центр пробації» у Дніпропетровській області, виправлення обвинуваченого являється неможливим без ізоляції від суспільства.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, позицію потерпілого, який надав суду письмову заяву про небажання брати участь у судовому провадженні, щодо призначення покарання поклався на розсуд суду, зазначив, що претензій до ОСОБА_3 не має, досудову доповідь органу пробації, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості, що свідчить про суспільну небезпечність ОСОБА_3 , який не працює та не має постійного законного джерела доходу, стійку спрямованість обвинуваченого до вчинення умисних корисливих злочинів.

Отже, суд на підставі зазначених вище обставин дійшов висновку, що звільнення від відбування покарання з випробуванням не сприятиме виправленню обвинуваченого, а також може створити у обвинувачених та інших осіб схильність до вчинення аналогічних злочинів, хибне уявлення про безкарність за вчинення злочинів, і не буде запобігати вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а тому суд не має сумнівів у тому, що визначена обвинуваченому форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є співмірною протиправному діянню, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, дію якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Huawei P10 life» імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити в розпорядженні власника ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1