ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/6910/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/832/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугаївка Ізюмського району Харківської області, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого дробильником у ПП «СТР», раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,
визнано винним та засуджено за ч.1 ст.296 КК України -1 року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільненийвід відбування призначеного покарання у виді обмеження воліз іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 29 серпня 2019 року приблизно о 21 годині 57 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля кафе «Козацька Хата» за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд.3 маючи умисел спрямований на вчинення хуліганських дій, проявляючи свою явну неповагу до суспільства, зневажливе відношення до громадського порядку та ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, почав висловлюватись нецензурною лайкою у бік раніше незнайомому йому ОСОБА_8 та оточуючих.
Після чого, маючи злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_7 перебуваючи у громадському місці, а саме біля кафе «Козацька Хата» за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 3, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечний наслідок і бажаючи його настання, підійшов до ОСОБА_8 та умисно, головою наніс один удар ОСОБА_8 в очноямкову та носову зону голови, від чого останній похитнувся назад, а ОСОБА_7 продовжував буйно себе поводити по відношенню до сторонніх осіб.
Своїми діями, ОСОБА_7 грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи це особливою зухвалістю - своїм нахабним поводженням та буйством, поєднаним з насильством, яким спричинив потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-1081/2019 від 09.09.2019 року тілесні ушкодження у вигляді синців та забитої рани на голові, а саме легкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді 2-х років обмеження, волі відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробування строком на 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В обґрунтування посилається на те, що суд у вироку постановив ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до останнього лише, один із обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та не поклав обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також зазначив, про те, що суд у вироку не врахував всі обставини вчинення вказаного злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та особу засудженого, не надав оцінки низці обставин, які мають значення для призначення законного та справедливого покарання, яке б відповідало вимогам ст. 65 КК України. Не врахувавши вказані обставини злочину та дані, що характеризують особу, суд безпідставно призначив йому покарання, яке явно є несправедливим, внаслідок м`якості, та не сприяє запобіганню вчинення нею нових злочинів та її виправленню.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який не заперечував проти покладення на нього додаткових обов*язків, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме: врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину; конкретні обставини справи; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює. Згідно наданої суду органом пробації досудової доповіді виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільств (у тому числі для окремих осіб) за умови здійснення нагляду та застосування доступних соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, наприклад участь в заходах, організованих уповноваженим органом з питань пробації. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника додаткового обов`язку, передбаченого ст. 76 КК України, а саме ч. 3 п.п. 2 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, та обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння .
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений, працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Таким чином покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 із застосування положення ст.75 КК України, відповідає тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із його м`якістю колегія суддів не має.
Разом з цим, перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.76 КК України передбачено, що у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Виходячи з аналізу цієї норми у взаємозв`язку з положеннями ч.2 ст.76 КК України можна зробити висновок, що покладення зазначених у ч.1 цієї статті обов`язків має імперативну силу.
Таким чином, районним судом при постановленні вироку було невірно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а саме ч.1 ст.76 КК України, яка в даному випадку підлягала застосуванню, з наведених вище підстав.
За таких обставин, твердження апелянта про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання є обґрунтованим, а оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі п.4 ч.1 ст.409, п.4 ч.1 ст.408 КПК України, вирок суду першої інстанції змінити та вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання за ч.1 ст.296 КК України -1 року обмеження волі. Окрім того ОСОБА_7 слід звільнити з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2019 року у відношенні ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст.76 КК України, в період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: