Справа № 645/5750/18
Провадження № 1-кп/645/153/20
УХ В А Л А
іменем України

11 березня 2020 р. Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

За участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на теперішній час утримується в ХУВП №27, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.10.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 21 березня 2020 року.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, ризики, визначені раніше судом п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який було обрано в рамках кримінального провадження порушеного за ч. 1 ст. 121 КК України, обвинуваченим було порушено, свідки в повному обсязі не допитані. Крім того адвокатом заявлено клопотання про повторний допит потерпілого, в зв*язку з чим є ризики впливу на потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Крім того зазначив, що клопотання ґрунтується на загальних фразах, не конкретизовано ризики, на які посилається прокурор. Зазначив, що його підзахисний не має наміру переховуватись від суду, позбавлений можливості спотворити, знищити, сховати докази по справі, не має потреби впливати на свідків. Також зазначив, що клопотання подане з грубим порушенням вимог діючого законодавства.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку адвоката та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора посилаючись на його необґрунтованість та на недоведеність ризиків на які вказує прокурор.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до судового засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності у судовому засіданні, цивільні позови не заявляли.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного.

Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід строк якого спливає 21 березня 2020 року.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд врахував тяжкість інкримінованих обвинуваченому правопорушень, дані про особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, дані щодо працевлаштування, продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу, що виправдовує подальше перебування обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальний правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 ч. 2 ст. 121 КК України. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; незаконний вплив на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, не наведено.

За таких обставин, враховуючи практику ЄСПЛ, викладену у рішенні "Харченко проти України", тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу обвинуваченого, спростовують доводи сторони захисту про недоведеність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також судом враховується, що в рамках кримінального провадження порушеного за ч. 1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді від 01.08.2018 року обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який обвинуваченим було порушено та з 16 вересня 2018 року він обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України суд приходить до висновку, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні та обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від п`яти років та раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, згідно матеріалів обвинувального акту, обвинуваченим було порушено. Зазначене у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даної особи.
Судом встановлено, що на даний час продовжує існувати ймовірність такого ризику як ухилення обвинуваченого від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування).

Суд вважає реальними, обґрунтованими та такими, що не переставали існувати заявлені прокурором ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, при цьому враховується особа обвинуваченого.

Зазначені ризики виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на будь-який інший більш м`який запобіжний захід, оскільки не забезпечать їх уникнення. Сторона захисту у своїх запереченнях не надала достатніх доводів для суду для скасування запобіжного заходу.

Враховуючи неможливість проведення судового розгляду кримінального провадження у строк до 21 березня 2020 року, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 9 травня 2020 року.

Окрім того, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 9 травня 2020 року.

В судовому розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 КК України оголосити перерву до 30 березня 2020 на 11 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя -