Справа № 686/5570/20
Провадження № 1-кс/686/4149/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 та скасувати ухвалену ним постанову про відмову у визнанні потерпілим; зобов`язати слідчого залучити його в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000826 від 18.10.2019 року та вручити йому пам`ятку про права і обов`язки потерпілого. В обґрунтування поданої скарги зазначив, що постановою слідчого ТУ ДБР, яке розташоване у м. Хмельницького від 18.03.2020 року було відмолено у задоволенні його клопотання про залучення його до участі у кримінальне провадження №0000826 в якості потерплого. Вважає, що оскаржувана постанова слідчого про відмову у визнанні його потерпілим у даному кримінальному провадженні є необ`єктивною та немотивованою, а також ухвалена із грубим порушенням вимог КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.
Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги по суті.
Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження приходжу до наступних висновків.
Встановлено, що Територіальним управлінням ДБР, розташованого у м. Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000826, яке було зареєстровано у ЄРДР 18.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України (порушення права на захист). Відповідні відомості до ЄРДР були внесені на виконання ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.10.2019 року щодо зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 22.09.2019 року.
10.02.2020 року ОСОБА_3 було подано клопотання слідчому про залучення його в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Постановою слідчого другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 17.02.2020 року у задоволенні вказаного клопотання було відмолено. Підставою для такої відмови стало посилання слідчого на те, що на час вирішення відповідного клопотання досудовим розслідуванням не було встановлено фактів, які б свідчили, що вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 було заподіяно моральну, фізичну чи матеріальну шкоду.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.03.2020 року вказану постанову було скасовано як необґрунтовану.
16.03.2020 року ОСОБА_6 звернувся із заявою до слідчого, в якій, посилаючись на скасування постанови останнього від 17.02.2020 року, просив повторно розглянути питання стосовно залучення його до кримінального провадження як потерпілого.
18.03.2020 року слідчим другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 було винесено постанову, якою було відмовлено ОСОБА_3 у залученні його до участі у даному кримінальному провадженні в якості потерпілого. Ухвалюючи вказане рішення слідчим зазначено, що станом на теперішній час у кримінальному провадженні відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що можливим вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_3 завдано моральної шкоди.
Вказане і стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з вказаною скаргою.
Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди ч.1 ст.55 КПК України.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого - абз.1 ч.2 ст.55 КПК України.
Частиною 5 ст.55 КПК Українивизначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Як встановлено, вказане кримінальне провадження було по суті зареєстроване на підставі поданої ОСОБА_3 заяви-повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 22.09.2019 року. У цій заяві ОСОБА_3 зазначив про вчинені стосовно нього неправомірні, як на його думку, дії працівниками поліції під час його затримання, проведення обушку у належному йому гаражі, які виразилися у не забезпеченні реалізації його права на захист (не було допущено до участі у вказаних процесуальних діях його захисника).
Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні слідчим зазначено, що на даний час досудовим розслідуванням не було встановлено факту заподіяння останньому ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.
Водночас, слідчий суддя зазначає, що ухвалюючи оскаржувану постанову, слідчим не було звернуто увагу на положення абз. 1 ч.2 ст.55 КК України та не надано належної оцінки тій обставині, що у заяві про вчинений злочин, за яким розпочато досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прямо зазначено про вчинення даного кримінального правопорушення стосовно самого заявника ОСОБА_3 ).
Більше того, скасовуючи попередню постанову слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 , потерпілим у даному кримінальному провадженні (постанова слідчого від 17.02.2020 року) слідчим суддею в ухвалі від 11.03.2020 року вже було звернуто на вказані обставини увагу та зазначено про необхідність врахування вищевказані положення КПК при вирішенні відповідного клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Разом з цим, на вказане слідчим не було звернуто увагу, та повторно винесено постанову фактично з одних і тих же мотивів, яким вже була надана оцінка слідчим суддею в ухвалі від 11.03.2020 року.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, а зроблені у ній висновки є припущеннями та належним чином не обґрунтовані.
Що стосується вимоги про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні, видати пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, то в цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки у даному випадку слідчий суддя наділений повноваженнями давати оцінку лише законності та обґрунтованості процесуальному рішенню слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 18.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000826 скасувати.

В решті у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1