Номер провадження: 11-сс/813/1/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,
власник майна ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргувласника майна ОСОБА_8 на ухвалуслідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 270 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме:

1) квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 01);
2) квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 01);
3) квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 27369664);
4) квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту 01);
5) парковочне місце № 29, розташоване за адресою: м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 9-А, м. Одеса (реєстраційний номер майна 21177108), з забороною відчуження вказаного майна та права на нього,
у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 270 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано накладання арешту на майно підозрюваного для забезпечення цивільних позовів потерпілих про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна.
У проваджені слідчого управління ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0004375 від 17.08.2019 за фактом порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки у готелі «Токіо-Стар», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1 а, внаслідок чого виникла пожежа, загинули люди, спричинено тілесні ушкодження громадянам та пошкоджено майно, та за фактом грубого порушення.

18.08.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному проваджені за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в результаті пожежі у готелі «Токіо-Стар» загинуло 9 осіб, більше 10 осіб отримали тілесні ушкодження (опіки).

В ході досудового розслідування потерпілими у кримінальному провадженні заявлено цивільні позови:

-потерпілою ОСОБА_10 щодо стягнення матеріальної шкоди у сумі 624 тис. 850 грн. та моральної шкоди у сумі 1 млн. доларів США, що за курсом НБУ складає 24 млн.
869 тис. 030 грн. Також представником потерпілої ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 заявлено клопотання про вжиття процесуальних заходів щодо накладення арешту майно підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову;
- потерпілою ОСОБА_12 щодо стягнення моральної шкоди у сумі 10 млн. грн.;
-потерпілою ОСОБА_13 щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі
50 тис. грн. та моральної шкоди у розмірі 1 млн. грн.;
-потерпілою ОСОБА_14 щодо стягнення матеріальної и у розмірі 50 тис. грн. та моральної шкоди у розмірі 1 млн. грн.;
-потерпілими ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 щодо стягнення моральної шкоди по 200 тис. грн. на користь кожного, загальна сума позовів вказаних потерпілих складає 1 млн. 600 тис. грн..

Загальна сума заявлений у кримінальному провадженні цивільних позовів склала
39 млн. 193 тис. 850 грн.
Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із прийнятим рішенням слідчого судді, підозрюваний подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати у зв`язку з тим, що рішення слідчого судді є незаконним з наступних підстав:

- оскаржене рішення винесено з порушенням територіальної юрисдикцію під час досудового розслідування;

- клопотання розглянуто незаконним складом суду, порушено процедуру автоматичного розподілу клопотання слідчого про арешт майна;

- необґрунтованість розміру позовів;

- неспіврозмірність розумного розміру позовних вимог забезпеченню)

- необхідність зустрічного забезпечення;

- розгляд клопотання про арешт майна без його участі;

- подання клопотання про арешт майна з метою забезпечення цивільних позовів від неналежної особи, в порушення вимог ст. 171. КПК України, а саме прокурором, який, на думку апелянта, взагалі не може заявляти позви в інтересах цивільних позивачів.

Вказує, що два найбільших позови мають найменшу ймовірність задоволення, оскільки відсутні належні докази родинного зв`язку потерпілої ОСОБА_10 та загиблої ОСОБА_23 , а щодо відшкодування 10 млн. громадянці ОСОБА_12 матері загиблої ОСОБА_24 та бабусі загиблої ОСОБА_25 вказує, що двоє з трьох довгих знаходились в готелі незаконно.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив оскаржену ухвалу залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.
Нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України передбачені правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, які мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом четвертим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку про те, що слідчий суддя розглянув клопотання повно, всебічно та об`єктивно, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

У клопотанні слідчого зазначено, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року, за фактом порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки у готелі «Токио-Стар», розташованому по вул. Водопровідна у м. Одесі, внаслідок чого виникла пожежа, загинули люди, спричинено тілесні ушкодження громадянам та пошкоджено майно та за фактом грубого порушення законодавства про працю під час діяльності готелю «Токио-Стар» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 270 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів прокуратури Одеської області.

18.08.2019 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, а саме у порушенні встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей та загибель людей, майнову шкоду в особливо великому розмірі.

09.10.2019 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри 18.08ю2019, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей та спричинило загибель людей.

В подальшому прокурор звернувся до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт належних підозрюваному ОСОБА_8 об`єктів нерухомості, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2019.

При цьому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що в цілях запобігання можливості відчуження об`єктів нерухомості, вказаних в клопотанні прокурора, враховуючи, що в рамках кримінального провадження потерпілими заявлені цивільні позови на загальну суму 39 млн. 193 тис. 850 гривень, враховуючи можливу необхідність в подальшому в забезпеченні відшкодування шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення, а також беручи до уваги правове обґрунтування прокурора дійшов висновку, про необхідність накладення арешту на майно та задовольним клопотання прокурора.

Разом з цим, власник майна ОСОБА_8 вважає, що оскаржена ухвала слідчого судді є незаконною та подав апеляційну скаргу на клопотання прокурора про накладення арешту на його майно, вказане в клопотанні.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення територіальної юрисдикції.
Відповідно до наказу Голови Національної поліції України №807 від 28.08.2018 місцезнаходження ГУНП в Одеській області визначено за адресою: вул. Академіка Філатова, 15-А, м. Одеса, Одеська область, та наказу начальника ГУНП в Одеській області №3300 від 04.09.2018 Положення про слідче управління Головного управління, затверджене наказом ГУНП №3381 від 29.12.2016 доповнено пунктом 3.3 наступного змісту: «3.3 Офіційна адреса СУ ГУНП в Одеській області: вул. Академіка Філатова, 15-А, м. Одеса, Одеська область, 65080».

Місцем розташування ГУНП в Одеській області є територія, що знаходиться під юрисдикцією Київського районного суду м. Одеси, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає такими, що не відповідають дійсності, та інших доказів апеляційному суду не представлено.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконний склад суду.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині є тільки припущеннями, не обґрунтовані доказами та не відповідають дійсності так, як відповідно до «Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Київському районному суді м. Одеси» затверджених рішенням зборів суддів Київського районного суду м. Одеси від 14.08.2015 року, доступ до яких є вільним у мережі інтернет, зазначено, що клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість розміру позову, неспіврозмірності розумного розміру позовних вимог забезпеченню та зустрічного забезпечення.
Апеляційний суд вважає, що накладення арешту на майно в даному кримінальному провадженні відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно до матеріалів судового провадження вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна, який є виправданим та необхідним, оскільки загальна сума заявлених у кримінальному проваджені позовів складає 39 млн. 193 тис. 850 гривень та інші потерпілі в процесі підготовки документів щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданим кримінальним правопорушенням, та у зв`язку з можливою необхідністю в подальшому в забезпечені відшкодування шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення у якому останньому повідомлено про підозру.

Апеляційний суд вважає, що розмір позовних вимог відповідає заявленій шкоді у позовних заявах, а інші питання будуть вирішуватись при розгляді вказаного кримінального провадження в суді по суті, так як висновки апеляційного суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішується наперед процесуальна перспектива пред`явленого повідомлення про підозру та заявлених позовних вимог, а лише аналізується обґрунтованість забезпечення позову на даний час.

Право цивільного позивача на звернення з клопотанням про арешт майна гарантовано положеннями ст. 171 КПК України, якими визначено й зміст вказаного клопотання, однак вимог щодо зустрічного забезпечення кримінальним процесуальним законом не передбачено, а тому апеляційний суд вказує, що зазначені доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу, що слідчим суддею прийнято рішення про арешт належного підозрюваному нерухомого майна в найменш обтяжливій для нього формі шляхом заборони відчуження вказаного майна та прав на нього, при цьому такий арешт жодним чином не обмежує прав підозрюваного на володіння, користування та розпорядження іншим способом, окрім відчуження вказаного майна та прав на нього.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що відсутні належні докази родинного зв`язку потерпілої ОСОБА_10 та загиблої ОСОБА_23 , оскільки до клопотання прокурора долучено документи, які були дослідженні під час судового засідання та спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині, а саме: копії паспортів ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , копія свідоцтва про народження громадянки ОСОБА_28 , копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , свідоцтво про шлюб між ОСОБА_31 та ОСОБА_32 (а.с. 70-114).

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд клопотання про арешт майна без виклику сторін в порушення вимог ст. 172 КПК України.
Відповідно вимог до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор в своєму клопотанні про арешт майна, керуючись вказаною нормою кримінального процесуального кодексу, просив суд розглянути його клопотання без повідомлення власників майна, підозрюваного ОСОБА_8 , його захисників, представників чи законних представників, а тому доводи в цій частині апеляційний суд вважає такими, що не відповідають дійсності та є безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги про подання клопотання про арешт майна з метою забезпечення цивільних позовів від неналежної особи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Так, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими, оскільки прокурором дотримано вимог ст. 128, 171 КПК України та подано клопотання про арешт майна з метою забезпечення цивільних позовів, поданих в рамках вказаного кримінального провадження.

Висновки апеляційного суду.
Вищевикладені обставини були вірно враховані слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення, їм була надана належна правова оцінка, внаслідок чого слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_8 .

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржене рішення слідчого судді постановлене у чіткій відповідності до положень кримінального процесуального Закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим така апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала без змін.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргувласника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 270 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4