Справа №463/5395/20
Провадження №1-кс/463/3156/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою, а також заяву про відвід слідчому, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 07.05.2020 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000863 від 28.08.2019, просить таку скасувати, відвести слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000863 від 28.08.2019, а також зобов`язати слідчого, який буде проводити досудове розслідування всьоме розглянути заяву ОСОБА_3 від 16.10.2019 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000863 від 28.08.2019.

Скаргу мотивує тим, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі - ДБР), перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000863 від 28.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст.365 КК України.

Досудове розслідування у вказаному провадженні здійснювали слідчі ДБР ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які неодноразово відмовляли у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання її потерпілою, однак їхні рішення були скасовані ухвалами слідчих суддів.

На даний час досудове розслідування здійснює слідчий ДБР ОСОБА_4 , який незаконно виніс оскаржувану постанову, при цьому не виконав вказівки суду, викладені у шести ухвалах Личаківського районного суду м.Львова, не провів жодних слідчих дій, що викликає обґрунтовані сумніви в його неупередженості та свідчить про те, що він не має права брати участь у цьому кримінальному провадженні та підлягає відводу, а постанова скасуванню.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, разом з тим просила розгляд сарги провести без її участі.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_3 у своїй заяві про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000863 навела розрахунок шкоди, завданої їй кримінальним правопорушенням, разом з тим такі доводи не спростовано слідчим ДБР, не представлено суду доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваної постанови та доводів, викладених у скарзі ОСОБА_3 .

Враховуючи посилання особи, яка подала скаргу на протиправність оскаржуваної постанови та відсутність заперечень слідчого проти скарги, керуючись принципом змагальності вважаю, що скарга підлягає до задоволення та постанову слідчого ДБР слід скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву про визнання ОСОБА_3 потерпілою, за результатами розгляду якої прийняти обґрунтоване рішення.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Як вбачається з заяви про відвід, така не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Крім цього, незгода з процесуальними рішеннями слідчого та його бездіяльність може бути оскаржена в порядку, визначеному ст.ст.303-308 КПК України, однак не є підставою для відводу слідчого.

Враховуючи наведене, на даний час відсутні обставини, які могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість слідчого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статей 77, 81, 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 07.05.2020 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000863 від 28.08.2019.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000863 від 28.08.2019 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1