Справа № 159/527/16-к Провадження №11-кп/802/682/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001227 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.10.2019 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 26 грудня 2019 року включно щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сереховичі Старовижівського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 .
Рішення суду вмотивовано тим, що враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, з метою запобігання спробам впливати на потерпілого та свідків, які будуть допитуватися в суді, можливості переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого строком на 60 (шістдесят) днів.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо нього та обрати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити, прокурора, який її заперечив і просив рішення суду залишити без змін, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження місцевим судом строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою запобігання спробам ухилення від суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та вчиненню іншого кримінального правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на час ухвалення оскаржуваного судового рішення не змінилися та жодним чином не зменшилися.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, які належать до категорії особливо тяжких, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність. Крім того, обвинувачений раніше судимий, неодружений, не працює, не має джерела доходів.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на тяжкість невідворотних наслідків, які наступили в результаті вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України смерті людини.
Дані про особу обвинуваченого, на які останній посилається у своїй апеляційній скарзі, а саме наявність у нього постійного місця проживання, за яким характеризується позитивно, доведені ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку місцевого суду щодо необхідності продовження до ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою не впливають.
З урахуванням наведеного, а також відсутності у матеріалах провадження медичних документів, які підтверджують неможливість утримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали і постановлення нової з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, суд апеляційної інстанції не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст..ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього без змін.

Головуючий

Судді