Справа № 589/395/20
Провадження № 1-кс/589/293/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2020 року м. Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання старшого слідчого Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 , що погоджено з прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, українця, інваліда 2 групи за загальним захворюванням, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2020 на вирішення слідчого судді передано дане клопотання. Слідчий вказує, що 17.02.2020 ОСОБА_6 був затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України та поміщений до ІТТ № 2 (м. Шостка) ГУНП в Сумській області. 18.02.20202 затриманому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказуючи на наявність ризиків невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, можливістю переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків тощо у випадку відмови в задоволенні клопотання або ж застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Зокрема, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за вчинення якого йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що свідчить про те, що останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 може незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, оскільки зможе контактувати та незаконно впливати безпосередньо на свідків кримінального правопорушення, з метою зміни ними свідчень у суді і перешкодити, таким чином, встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення та негативно вплинути на хід досудового розслідування;
Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: відмовою у прибутті за викликом, умисній протидії у проведенні слідчих дій в повному обсязі та своєчасністю їх проведення.
Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 , будучи інвалідом 2 групи та отримуючи соціальне забезпечення з цієї підстави, з метою незаконного збагачення займався незаконним збутом психотропної речовини, що свідчить про те, що він перебуваючи на свободі може продовжити займатися злочинною діяльністю.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, вказуючи, що має проблеми в сфері психічного здоров`я.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного, вказавши, що ОСОБА_6 є інвалідом другої групи, перебуває на обліку лікаря-психіатра, проживає разом із батьками, потребує вживання необхідних препаратів та ін`єкцій, а тому просила застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № №0000024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Фактичні обставини: 27.01.2020 в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області при проведенні оперативної закупки наркотичних засобів ОСОБА_6 незаконно збув ОСОБА_8 один паперовий згорток з порошкоподібною речовиною, білого кольору, в складі якої згідно висновку експерта виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, масою метамфетаміну в речовині - 0, 6080 г.

Крім цього, 17.02.2020 в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області при проведенні оперативної закупки наркотичних засобів ОСОБА_6 незаконно збув ОСОБА_9 один паперовий згорток з порошкоподібною речовиною, білого кольору.

Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується протоколами огляду покупця та вручення грошових коштів; протоколами огляду майна, цінностей, грошових коштів; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину; висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом затримання підозрюваної особи.

Як вказує Європейський суд з прав людини, "...факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обгрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією у процесі розслідування кримінальної справи" (рішення Мюррей проти Сполученого Королівства від 28 жовтня 1994 року, п. 55).

Враховуючи дану позицію, слідчий суддя вважає, що про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать вищезазначені докази їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, яка, по суті, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення "Фокс, Кемпбелл та Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32).

Частиною 1 ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити (з урахуванням ризиків зазначених у статті 177 КПК України) при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Пр цьому процес підготовки, розгляду та вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу має відповідати загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ст. 7 КПК України до яких, зокрема, відноситься змагальність.

З доказів, доданих до клопотання вбачається, що підозрюваний судимості не має, статусу підозрюваного чи обвинуваченого в будь-яких інших кримінальних провадженнях також не має, негативної характеристики йому не надано. Відомості про бродяжницький, інший антисоціальний спосіб життя або про негативну репутацію (в будь-яких проявах) слідчому судді не надано.

Під час затримання ОСОБА_6 спротиву не чинив.

Таким чином, ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування домінуючого значення не має, хоч і не виключається.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 (батько підозрюваного) показав, що ОСОБА_6 вже понад 20 років має психічне захворювання, неодноразово проходив лікування у Глухівській психіатричній лікарні. Однак, агресії по відношенню до інших осіб не виявляв.

Дані показання свідка спростовані не були, зокрема, не було надано доказів того, що статус інваліда, який має підозрюваний є фіктивним, а психічна хвороба - симуляцією направленою на уникнення кримінальної відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи позицію Європейського Суду згідно якої запобіжний захід, який передує покаранню за вироком суду, не можна ототожнювати (рос. мовою "предвосхищать") з покаранням ("Корчуганова проти Росії" рішення від 08 липня 2006 року, заява № 75039/01), слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів вчинення злочину, тяжкість покарання, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому слідчий суддя враховує, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за наявності мінімального ризику переховування та можливого впливу на свідків є явно недостатнім, а запобіжний захід у вигляді застави застосувати неможливо з огляду на відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, достатнього для внесення застави у розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 2 даної статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням досліджених обставин, передбачених ст. 178 КПК України та оцінивши мету та підстави застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що підстав застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою недостатньо, однак, є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк 60 діб, заборонивши йому залишати житло - квартиру АДРЕСА_2 цілодобово та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з вищевказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання,

4) носити електронний засіб контролю.

Дію затримання припинити. Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали з дня її оголошення та по 24 годину 19 квітня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1