Справа № 357/8959/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальнй акт у кримінальному провадженні № 0001927 від 10.07.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Біла Церква Київської області, не одружений, з середньою-спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 26 червня 2019 року близько 10 години, перебуваючи поблизу буд. 4 по вул. М. Грушевського в м. Біла Церква Київської області помітив на лавці наглядно знайомого ОСОБА_5 , який спав на вулиці на одній із лавок.

ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення офіційного документу - кредитної картки АТ КБ «ПриватБанк» за відкритим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 та яка належить останньому, для подальшого вчинення крадіжки грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку потерпілого, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з кишені потерпілого ОСОБА_5 , таємно викрав офіційний документ - кредитну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» за відкритим рахунком № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , для подальшого зняття грошових коштів.
Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину разом з вказаним офіційним документом, розпорядившись ним на свій власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив викрадення офіційного документу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, 26 червня 2019 року в період часу приблизно з 10 по 24 годину ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, після вчинення крадіжки офіційного документу, а саме банківської карти АТ КБ «Приватбанк» за відкритим рахунком № НОМЕР_1 , що перебувала у володінні ОСОБА_6 , та реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які належні потерпілому ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, викрав грошові кошти у сумі 4 817 грн. 61 коп. належні ОСОБА_6 , які знаходилися на рахунку вказаної вище банківської карти, шляхом розрахунку за покупки в магазинах, розташованих на території м. Біла Церква, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 4 817 грн. 61 коп.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.
Також обвинувачений, підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу з корисливих мотивів та за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені.
Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді штрафу у межах санкцій ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, а остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України визначити шляхом поглення менш суворого покарання більш суворим, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Процесуальнівитрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.
за ч. 1 ст. 185 КК України у у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Речові докази CD- R диски - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проглошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинкваченому і прокурору.
Суддя: ОСОБА_1