Справа № 507/90/20
Провадження № 7/507/1/2020
У Х В А Л А
"24" червня 2020 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із базовою середньою освітою, інваліда 2 групи, не одруженого, не судимого,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , вчинив суспільно небезпечне діяння за наступних обставин: 31.08.2019 близько 18:00 години ОСОБА_4 знаходячись на пасовищі, що розташоване поблизу с.Ясенове Друге Любашівського району Одеської області, де в той же час, спільно з односельчанкою ОСОБА_7 пас корів і на ґрунті особистих неприязних відносин спровокував словесний конфлікт із ОСОБА_7 . В ході конфлікту у ОСОБА_4 виник протиправний умисел направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, в той же день та час, ОСОБА_4 умисно, ножем, наніс ОСОБА_7 один удар в область передньої поверхні шиї, три удари по бокових поверхнях грудної клітини та один удар в область поперекового відділку, які згідно п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», (1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які визвали короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру , вказуючи на те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували проти клопотання. Також ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно наніс ножові поранення потерпілій ОСОБА_7
Законний представник ОСОБА_5 просила клопотання задовольнити та застосувати примусові заходи медичного характеру до її сина ОСОБА_4 .
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала та пояснила, що дійсно 31 серпня 2019 року ОСОБА_4 наніс її тілесні ушкодження ножем, у зв`язку із чим її довелося лікуватися.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами: показаннями особи, стосовно якої здійснюється розгляд клопотання, який підтвердив обставини вчинення суспільно небезпечних діянь, вказав на місце та інші деталі та мотиви їх вчинення; показаннями потерпілої ОСОБА_7 , протоколами огляду місця події , слідчих експериментів, висновком судово-медичного експерта № 72, показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , досліджених у судовому засіданні.
Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів № 594 від 27.12.2019 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу, що відноситься до скоєння даного кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, страждав на вроджене недоумство у вигляді «Легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями, та з періодичними психотичними епізодами. Психопатоподібний тип олігофренічного дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F70.1 за МКХ -10), ступінь виразності та глибина якої позбавляли його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, у звя`зку з чим він був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані, при якому він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України , як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я,
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки.
До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Частиною 2статті 94 КК України встановлено, госпіталізація до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який за своїм станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з наданням психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_4 для себе або інших осіб, суд вважає необхідним застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання не має.
Позивач ОСОБА_7 надала до суду заяву про залишення позову без розгляду, а отже в силу п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди , слід залишити без розгляду.
Речові докази, процесуальні витрати відсутні..
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд протягом 30 днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1