Справа №766/1093/20
н/п 1-кп/766/1871/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, винесене до ЄРДР за №0003703 від 11.11.2019 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Олександрівка, Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, працюючого слюсарем по обслуговуванню теплових мереж 4-ї групи Херсонської ТЕЦ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 10.11.2019 р. близько 17:00 години, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. 295 Херсонської стрілецької дивізії, зі сторони вул. Небесної сотні в бік пров. Інженера Корсакова в м. Херсоні, перебуваючи в районі Херсонського апеляційного суду, порушуючи вимоги пункту 2.3 «Б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), пункту 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), пункту 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. (зі змінами та доповненнями) (далі по тексту ПДР), проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, не обрав безпечну швидкість руху при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», на якому перебував пішохід, своєчасно не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати йому дорогу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив проїжджу частину вул. 295 Херсонської стрілецької дивізії по пішохідному переходу з ліва на право за ходом руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_5 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, які перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з порушенням ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 «Б», 12.3, 18.1 ПДР України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі, не заперечував проти обставин встановлених під час досудового розслідування. Дав показання про те, що 10.11.2019 р. біля 17 години вечора рухався на своєму автомобілі «ВАЗ 21043» по вул. 295 Стрілецької дивізії в м. Херсоні. Проїхавши Херсонський апеляційний суд (який залишився зліва від нього) в районі пішохідного переходу його засліпили фари зустрічного автомобіля, і хоча він достатньо знизив перед тим швидкість, але не здійснив повну зупинку транспортного засобу, через що правою частиною свого автомобіля фактично штовхнув потерпілого ОСОБА_5 , який в той момент завершував перехід дороги. З власної ініціативи викликав швидку допомогу і допоміг потерпілому дістатись домівки, проте останній відмовлявся від госпіталізації, на чому він зі свого боку наполіг.

Зазначив, що про наявність попереджувальних знаків щодо пішохідного переходу на тій ділянці дороги знав і саме тому знизив швидкість. Завдану матеріальну та моральну шкоду ОСОБА_5 відшкодував. Просив суд врахувати призначенні покарання ту обставину, що його мати, ОСОБА_6 проживає в смт. Горностаївка Херсонської області і перебуває на диспансерному обліку в онкологічному диспансері, а тому час від часу він на власному автомобілі привозить її до м. Херсон до лікарні. Вважає, що дана обставина може мати значення при вирішенні питання в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, мотиви та ставлення обвинуваченого до допущених порушень, особу винного, який характеризується позитивно, про що свідчить надана суду характеристика з місця постійної роботи останнього. Також суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений офіційно працевлаштований, не ухилився від відшкодування шкоди потерпілому, свою вину визнав в повному об`ємі, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної або до адміністративної відповідальності, в тому числі і за порушення правил дорожнього руху, жодного разу не притягувався, завдану матеріальну шкоду, що підтверджено заявою самого ОСОБА_5 , відшкодував повністю, а тому потерпілий жодних матеріальних та моральних претензій не має.

Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання свої вини ОСОБА_4 , його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу, враховуючи його згоду на призначення відповідної міри покарання, а також з урахуванням тієї обставини, що він офіційно працевлаштований, а тому не позбавлений можливості виконати, призначене судом покарання.

Оцінюючи доцільність призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує таке. ОСОБА_4 об`єктивно оцінив допущені ним порушення Правил дорожнього руху, місця події не залишив, надавши необхідну допомогу потерпілому, жодного разу до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався. Крім того фактором, який заслуговує на увагу є необхідність забезпечення лікування матері обвинуваченого. З огляду на викладене, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_4 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення можливості проведення необхідних слідчих дій на стадії досудового розслідування, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 124, 174, 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

* Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 1707 (однієї тисячі семисот семи) гривень 76 (сімдесяти шести) копійок.

* Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.11.2019 р. (№ провадження 766/22591/19), а саме: автомобіля марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази:
-автомобіль марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1