Справа № 357/1389/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0003764 від 12.12.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 12.12.2019 о 08.00 год. поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції (далі - УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) капрал поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_8 , відповідно до дислокації сил та засобів взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДТП на денну зміну 12.12.2019, затвердженої командиром батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , перебували на службі по нагляду за безпекою дорожнього руху в складі автопатруля «Комета-0102» на службовому автомобілі «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 по території оперативного обслуговування БПП в м. Біла Церква, а саме авто патрулювання міста.

Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, поліцейський:

- здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції (далі - УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) капрал поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_8 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України, є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_7 та капрал поліції ОСОБА_8 були оснащені нагрудними відеокамерами.

Так, 12.12.2019 приблизно о 08 год. 56 хв. під час здійснення авто патрулювання м. Біла Церква Київської області по вул. Ставищанській, капрал поліції ОСОБА_8 зупинив автомобіль ЗІЛ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався на дорожній знак «Рух вантажних автомобілів заборонено».

У вказаному автомобілі, на місці водія поліцейськими виявлено ОСОБА_3 , якому висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на транспортний засіб. В ході розмови поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УП в Київській області ДТП ОСОБА_8 , водію ОСОБА_3 повідомлено про обставини порушення ним правил дорожнього руху та те, що за вказане порушення правил буде складена відносно нього відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП - порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

В ході розмови із працівниками поліції, у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що він не мав права рухатися в даному напрямку, а також те, що вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе, за скоєне ним адміністративне правопорушення та з метою уникнення адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в його інтересах, з використанням службового становища, а саме не складання відносно останнього адміністративного протоколу за порушення пункту 3.3 «Правил дорожнього руху».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення ним пункту «Правил дорожнього руху», приблизно о 08 год. 57 хв. 12.12.2019 ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_8 є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки той перебував в однострої, представився та мав при собі нагрудний жетон, в посадові обов`язки якого входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою уникнення адміністративно відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати працівникам поліції неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, ОСОБА_3 , не звертаючи уваги на неодноразові попередження ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, приблизно о 08 год. 58 хв. сів на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 та продовжуючи висловлювати словесні пропозиції надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, надав останньому грошові кошти в сумі 200 гривень купюрою номіналом 200 грн., які дістав зі своєї сумки та поклав біля важеля перемикання передач службового автомобіля «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України за ознаками пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
У рамках цього кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення та захисту наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, як-то показання, речові докази, документи.

На підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив таке.

У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України не визнав від надання показань, на підставі ст. 63 Конституції України, відносно себе та членів своєї родини відмовився, однак на запитання учасників судового провадження надав наступні відповіді.

Так, обвинувачений зазначив, що 12.12.2019 приблизно о 08.00 год. керуючи транспортним засобом ЗІЛ державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався по вул. Ставищанській в м. Біла Церква Київської області на заборонений дорожній знак «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Після зупинення його транспортного засобу ЗІЛ, висловлював пропозицію працівнику поліції, пройти до службового транспорту з метою зручності складання працівником поліції, документів відносно нього.

Проте обвинувачений ОСОБА_3 заперечував, що пропонував та надавав працівникам поліції грошові кошти в розмірі 200 гривень, в якості неправомірної вигоди за уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, за порушення Правил дорожнього руху, щодо руху на заборонений знак 3.3 ПДР.

Звернення до поліцейського, після виклику останнім слідчо-оперативної групи з пропозицією забрати, що дав, мав на увазі, що готовий забрати своє посвідчення водія, яке віддав працівнику поліції.

Суд указані показання обвинуваченого сприймає, як такі що заслуговують на увагу, однак не беззаперечні за своєю суттю в цілому, у розрізі такого.

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_8 показав, що 12.12.2019 з 08.00 до 20.00 год. разом з поліцейським ОСОБА_7 перебували на денній зміні та зранку до 10.00 год., точного часу не пам`ятав у зв`язку зі спливом часу, здійснювали патрулювання по вул. Ставищанська в м. Біла Церква Київської області, де в порушення вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажного транспорту заборонений», водій, як потім стало відомо обвинувачений ОСОБА_3 , здійснив поворот під зазначений знак на вантажному транспортному засобі ЗІЛ, державний номерний знак, якого на час допиту не пам`ятав. Під час патрулювання відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліції» для фіксування правопорушення, на форменому одязі свідка ОСОБА_8 була закріплена цифрова нагрудна камера, якою велось фіксування подій, які мале місце 12.12.2019 під час зупинки водія ОСОБА_3 . Після зупинки вказаного транспортного засобу на вимогу ОСОБА_8 водій ОСОБА_3 передав своє водійське посвідчення, після повідомлення ОСОБА_8 про факт порушення ОСОБА_3 дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», останній почав пропонувати пройти до службового автомобіля поліцейських та запропонував вирішити питання про уникнення притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. При цьому свідок ОСОБА_8 звернув увагу обвинуваченого ОСОБА_3 що за пропозицію та надання неправомірної вигоди працівнику поліції, передбачена кримінальна відповідальність, однак останній продовжував наполягати на тому, щоб вони сіли до службового автомобіля. Так, перебуваючи у вказаному автомобілі на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_3 із своєї сумки дістав одну купюру номіналом 200 гривень та поклав її біля важеля перемикання передач, повідомивши, що тепер він поїхав. Після чого свідок ОСОБА_8 пояснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що надання неправомірної вигоди працівнику поліції є кримінальним злочином та наголосив, щоб ОСОБА_3 вийшов з транспортного засобу, з якого вийшов і сам, зачиняючи вказаний службовий автомобіль, в якому залишились грошові кошти, які ОСОБА_3 залишив ОСОБА_8 , щоб інспектор не складав протокол. Також при залишенні грошових коштів ОСОБА_3 поцікавився, розміром штрафу, який передбачений за порушення ним Правил дорожнього руху, на що інспектор поліції роз`яснив, що розмір штрафу складає 255грн. за вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_3 .

Після того, як інспектор ОСОБА_8 та ОСОБА_3 вийшли зі службового автомобіля, двері, якого інспектор зачинив, ОСОБА_8 зателефонував на лінію «102» та повідомив про вручення йому неправомірної вигоди та викликав на місце слідчо-оперативну групу. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 почав пропонувати свідку ОСОБА_8 , забрати залишені йому грошові кошти в розмірі 200 гривень, на що останній відмовив.

Після приїзду слідчо-оперативної групи обвинувачений ОСОБА_3 змінив свої показання та почав казати, що ніяких грошей останній не давав.

По закінченню огляду місця події та вилученню грошових коштів слідчим, відносно ОСОБА_3 інспектором ОСОБА_7 була складена постанова про притягнення останнього за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення останнім проїзду на знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні при наданні відповіді учасникам судового провадження наполягав, що попереджав обвинуваченого ОСОБА_3 про здійснення відеофіксації.

Допитана в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_7 показала, що 12.12.2019 в денну зміну разом з поліцейським ОСОБА_8 , перебували на службі по нагляду за безпекою дорожнього руху на службовому автомобілі «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 , у форменому одязі. Наглядаючи за безпекою руху по вул. Ставищанській в м. Біла Церква Київської області приблизно о 09.00 год. був зупинений транспортний засіб ЗІЛ, під керуванням водія ОСОБА_3 , який проїхав на заборонений знак 3.3 «Рух вантажного транспорту заборонено». Зупинивши останнього повідомили, причини зупинки, після чого ОСОБА_3 почав запрошувати поліцейського ОСОБА_8 сісти в службовий автомобіль, на що останній запевнив, що складе протокол швидко на місці, але ОСОБА_3 наполягав присісти в службовий автомобіль. При цьому ОСОБА_8 роз`яснював декілька разів водію ОСОБА_3 , що за дачу неправомірної вигоди передбачена кримінальна відповідальність.

Після чого свідок ОСОБА_7 залишилась на узбіччі, а ОСОБА_8 та водій ОСОБА_3 сіли в службовий транспорт, з якого вийшли через п`ять хвилин та поліцейський ОСОБА_8 зачинив службовий автомобіль, в якому залишились гроші та повідомив на лінію «102» про надання неправомірної вигоди. Далі на місце зупинки водія ОСОБА_3 приїхав слідчий, який вилучив зі службового автомобіля грошові кошти в розмірі 200 грн., після чого ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності.

На форменому одязі поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» працювали цифрові нагрудні камери.

Свідок ОСОБА_7 не бачила, як ОСОБА_3 давав грошові кошти в розмірі 200 грн. ОСОБА_8 , але на місці зупинки запитував розмір штрафу за вчинене ним адміністративне правопорушення, після чого обвинувачений ОСОБА_3 запропонував поліцейському ОСОБА_8 сісти в службовий автомобіль, де зі всім розібратися.

Після того, як всі вийшли зі службового автомобіля та ОСОБА_8 його зачинив, останній викликав слідчо-оперативної групи, став її чекати, свідок ОСОБА_7 бачила грошові кошти в сумі 200 грн. біля важеля перемикання передач у службовому автомобілі.

Загалом, обставин регламентованих ст. 87 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було.

Досліджуючи та аналізуючи відповіді надані обвинуваченим на запитання учасників судового провадження та вищевказаних свідків, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.

З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, які суд дослідив у порядку параграфу 3 Глави 28 Розділу ІV КПК України, та показаннями свідків, які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судовим розглядом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочини, передбачені за ч. 1 ст. 369 КК України, внесені 12.12.2019 об 11.59 год. за № 0003764.

Також з вказаного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 12.12.2019 о 09.05 год. до Чергової частини Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло повідомлення від працівника поліції ОСОБА_8 про пропонування та надання водієм ОСОБА_3 неправомірної вигоди в розмірі 200 грн.

Отже в зазначеному письмовому доказі вказані факт та час повідомлення працівником поліції ОСОБА_8 про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, що кореспондується з показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про час вчинення злочину, а саме приблизно о 09.00 год. та надає підстави для проведення слідчої дії у вигляді огляду місця події до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім цього в зазначеному витягу з ЄРДР визначена група прокурорів, до яких входять: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Аналізуючи норму статті 36 КПК України вбачається, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за відсутності відповідного рішення керівника органу прокуратури не наділяє прокурора процесуальними повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні.

Отже, постановою заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_12 від 12.01.2020 про призначення у кримінальному провадженні № 0003764 від 12.12.2019 прокурорів були призначені прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Так, зазначеною постановою від 12.01.2020 під час судового розгляду були підтверджені повноваження прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури в Київській області ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи позицію захисника щодо відсутності повноважень у заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 в иносити постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному проваджені, оскільки не є керівником органу прокуратури, судом була надана під час судового розгляду кримінального провадження, відповідна оцінка доводів захисника, яка викладена в ухвалі суду від 21.04.2020 про відмову в задоволенні відводу прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 у зв`язку з безпідставністю заявленого відводу.

З протоколу огляду місяця події з фототаблицею до нього, складеного слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 12.12.2019 з 09.30 год. по 10.05 год. вбачається, що огляд був проведений в присутності понятих та за участю ОСОБА_3 , під час якого встановлено, що на відкритій ділянці місцевості по вул. Ставищанська, навпроти будинку №39 в м. Біла Церква Київської області, на узбіччі проїзної частини дороги в напрямку вул. Шкільна, знаходиться вантажний автомобіль ЗІЛ 431610, державний номерний знак НОМЕР_3 , за яким в тому ж напрямку знаходиться службовий автомобіль БПП у м. Біла Церква УПП в Київській області «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 . При огляді салону службового автомобіля БПП у м. Біла Церква УПП в Київській області «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 , біля важеля перемикання передач, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 200 гривень однією купюрою номіналом 200 грн. серія ТЗ №1524920.

Зазначена купюра була зафіксована цифровим фотоапаратом та роздрукована у фототаблиці.

Наявна ж у справі постанова від 12.12.2019 про визнання вказаних грошових коштів речовим доказом підтверджує факт набуття ним відповідного статусу у відповідності до норм КПК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 16.12.2019 накладений арешт на тимчасово вилучені грошові кошти в розмірі 200 грн., вилучені під час огляду місця події від 12.12.2019.

Зауваження захисника щодо наявності виправлень сум грошових коштів визнаних речовими доказами по кримінальному провадженню у постанові від 12.12.2019 про визнання речовими доказами, грошових коштів в розмірі 200 грн., суд сприймає їх, як такі, що заслуговує на увагу, однак виходить з того, що наявність у постанові певного недоліку, у питанні його оформленні та описки, тобто зроблена слідчим механічна (мимовільна, випадкова), граматична помилка, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо) не указує на недопустимість такого документу.

Отже, певні суперечності та неточності, при відсутності обставин регламентованих ст. 87 КПК України, не є автоматичною передумовою для визнання доказів недопустимими. В таких ситуаціях суд вправі дати іншу правову оцінку доказу, у тому числі не брати його до уваги, навивши ґрунтовні мотиви свого рішення, але не визнавати його недопустимими.

Доводи захисника щодо визнання протоколу огляду місця події від 12.12.2019 з підстав того, що поняті не бачили, як водій ОСОБА_3 передав працівникам поліції грошові кошти, а слідчим перед початком вказаної слідчої дії було повідомлено понятим, що останні повинні засвідчити факт наявності грошових коштів, які надав водій працівникам поліції, не заслуговують на увагу, оскільки є безпідставними, у зв`язку з тим, що при проведені вказаної слідчої дії, слідчим на виконанні вимог ст. 127 КПК України було залучено поняті, як це і передбачено зазначеною нормою.

Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що понятим перед початком огляду місця події були роз`яснені їх права робити у протоколі зауваження. Так при дослідженні вказаного протоколу огляду місця події від 12.12.2019 будь-яких зауважень з боку понятих під час проведення зазначеної слідчої дії не було, що дає суду підстави вважати, що поняті під час огляду місця події від 12.12.2019, зафіксували місце зупинки транспортного засобу ЗІЛ державний номерний знак НОМЕР_3 та місце розташування службового автомобіля «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 , а також факт виявлення в зазначеному службовому транспортному засобі, біля важеля перемикання передач, грошових коштів у розмірі 200 грн. однією купюрою.

Отже, з дослідженого протоколу огляду місця події від 12.12.2019 встановлено, що слідча дія фіксувалась за допомогою цифрового фотоапарату «CanonA3100», на підтвердження зазначеного факту до протоколу додана відповідна фототаблиця з фіксацією виявлених грошових коштів номіналом 200 грн. серії та номером ТЗ 1524920, яку було зафіксовано біля важеля перемикання передач службового автомобіля «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо позиції захисника про визнання огляду місця події від 12.12.2019 недопустимим доказом з підстав відсутності ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук автомобіля, суд вважає її безпідставною оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

У частині 1 цієї ж статті зазначено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Тобто законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбаченого іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Враховуючи показання свідка ОСОБА_8 , які підтвердив свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні зазначив, що він самостійно викликав слідчо-оперативну групу для проведення огляду патрульного автомобіля «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був на той час у їх володінні, тим самим фактично надавши згоду на проведення огляду патрульного автомобіля «Шкоди Рапід». Тому немає підстави вважати, що протокол огляду місця події від 12.12.2019 має бути визначений недопустимим доказом. Аналогічна позиція викладена у постанові ККС ВС від 20.05.2020 по справі № 753/21723/16-к.

Доводи захисника щодо визнання протоколу огляду місця події від 12.12.2019 недопустимим доказом у зв`язку з тим, що він проведений до внесення відомостей в ЄРДР за дві години не заслуговують на увагу, оскільки відсутні підстави для висновків про недотримання вимог статей 233, 234, 237 КПК України, оскільки до протоколу огляду місця події здійснювався огляд транспортного засобу, (службового автомобіля), в якому були виявлені та вилучені грошові кошти номіналом 200 грн., які обвинувачений ОСОБА_3 передав поліцейському ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди за уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, за порушення Правил дорожнього руху. Відповідно ж до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд.

Обставин, регламентованих ч. 2 ст. 237 КПК України, у даній справі не встановлено. Як наслідок, передумов для застосування положень статей 233, 234 того ж Кодексу після огляду у сторони обвинувачення не виникло.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Враховуючи, що підставою для проведення огляду місця події від 12.12.2019 у слідчого ОСОБА_13 була інформація поліцейського ОСОБА_8 про пропозицію та надання останньому неправомірної вигоди, тобто злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яка була отримана через оператора «102», тобто наявність інформації про вчинення кримінального правопорушення до проведення огляду місця події від 12.12.2019, дає суду підстави вважати, що огляд місця події проведений відповідно до вимог ч. 3 ст. 214 КПК України.

Зауваження захисника, що слідчим відомості про злочин внесені до ЄРДР майже через дві години, після завершення огляду місця події від 12.12.2019, а ні як зазначено в ч. 3 ст. 214 КПК України негайно після проведення зазначеного огляду, не заслуговують на увагу, оскільки зазначений час є достатнім для того, щоб слідчим після проведення огляду місця події, був час для повернення до місця роботи, де наявна технічна можливість внести відомості до зазначеного реєстру.

Протоколом виготовлення копії інформації від 19.12.2019 слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 з 11.00 год. по 11.30 год. встановлено, що у приміщенні батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 18А, зберігаються відеозаписи із нагрудної камери патрульного поліцейського БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_8 , яка здійснювалась останнім під час зупинки 12.12.2019 транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 .

З протоколу огляду (перегляду) відеозапису складеного в рамках виконання доручення у кримінальному провадженні оперуповноваженим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_14 від 10.01.2020 з 12.43 год. по 15.58 год. вбачається, що проведений огляд DVD-R диску, на якому міститься відео з нагрудної службової боді камери поліцейського батальйону патрульної поліції ОСОБА_8 за 12.12.2019, на яку зафіксований час зупинки транспортного засобу ЗІЛ, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , розмова інспектора поліції з вказаним водієм, а також факт пропозиції та передачі грошових коштів номіналом 200 грн. у службовому автомобілі водієм ОСОБА_3 інспектору ОСОБА_8 за уникнення від адміністративної відповідальності водія ОСОБА_3 за порушення останнім Правил дорожнього руху.

Відтвореного в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції ОСОБА_8 за 12.12.2019 вбачається, що відповідно до відмітки дати і часу на екрані зазначено, що відео починається 2019/12/12 - 08:57:53, закінчується 2019/12/12 - 08:58:51, під час якого працівниками поліції був зупинений транспортний засіб ЗІЛ державний номерний знак НОМЕР_3 , за кермом якого перебував водій ОСОБА_3 . З початку відеозапису встановлено, що після повідомлення поліцейським ОСОБА_8 про порушення ОСОБА_3 дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажного засобу заборонено», останній намагався вирішити зазначене порушення без винесення постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, після чого працівник поліції ОСОБА_8 повідомив, що пропозиція надання неправомірної вигоди є кримінальним злочином. Після цього водій ОСОБА_3 став наполягати сісти в службовий автомобіль, на що інспектор поліції ОСОБА_8 запевнив, що швидко на місце складе постанову. Однак ОСОБА_3 підійшовши до пасажирських передніх дверцят службового автомобіля запропонував сісти в нього.

Після цього відеозапис продовжується з відміткою на екрані часу та дати 2019/12/12 08:55:29, закінчується 2019/12/12-09:02:28, який ведеться в службовому поліцейському автомобілі «SKODA RAPID», при цьому зафіксована розмова між поліцейським батальйону патрульної поліції міста Біла Церква УПП в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 та водієм вантажного автомобіля марки «ЗІЛ», державний номерний НОМЕР_4 ОСОБА_3 , який в подальшому кладе в службовому поліцейському автомобілі, а саме поблизу важеля перемикання передач, банкноту (купюру) державної грошової одиниці номіналом 200 гривень, надаючи її поліцейському в якості неправомірної вигоди з метою не притягнення його до адміністративної відповідальності за проїзд ним на заборонений знак «Рух вантажного транспортного засобу заборонено», при цьому інспектор ОСОБА_8 перевіряв водійське посвідчення ОСОБА_3 . Далі працівник поліції ОСОБА_8 запропонував залишити службовий автомобіль та зачинив його на центральний замок, після чого зателефонував оператору «102» та викликав на місце слідчо-оперативну групу.

При відкритті та перегляді відеофайлів за номерами: « », « » встановлено, що на них містяться розмови на загальні теми та процесуальне оформлення працівниками СОГ Білоцерківського ВП факту надання водієм вантажного автомобіля марки «ЗІЛ», державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_3 неправомірної вигоди поліцейському батальйону патрульної поліції міста Біла Церква УГНП в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 , у виді банкноти (купюри) державної грошової одиниці номіналом 200 гривень, за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що при дослідженні протоколу огляду місця події від 12.12.2019, судом встановлено, що під час вказаної слідчої дії відеозйомка на відеокамеру не проводилась, а наявність відео на дослідженому DVD-R диску з відео файлів за номерами: « », « », підтверджує факт чергування ОСОБА_8 12.12.2019 з нагрудною цифровою камерою, відеозапис якої інспектором поліції не зупинявся. Факт наявності деяких відеофайлів на диску, лише свідчить про те, що при наданні на запит слідчого відеозаписів чергування інспектором ОСОБА_8 за 12.12.2019, зі серверу були записані тільки обставини, які мали відношення до вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , а саме щодо пропозиції та надання працівникам поліції неправомірної вигоди, яка мале місце 12.12.2019.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 93 КПК України визначено, що збирання доказів виконується сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відтак, будь-яке збирання доказів є можливим лише у порядку, передбаченому КПК України, тобто з дотриманням кримінальної процесуальної форми.

Так, частинами 1 та 2 статті 99 КПК України визначається, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить відомості, зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо, котрі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених ч. 1 цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Отже, матеріали відеозйомки (у тому числі відеозйомки з камер спостереження, з нагрудних камер) є документами, а тому мають бути отримані у процесуальній формі, що передбачена для документів.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 № 14/1 відео, що знаходиться на сервері чи відеореєстраторі є службовою інформацією та може надаватись третім особам виключно на підставі:
ухвали суду, що набрала законної сили, щодо надання у розпорядження суду фрагменту відеозапису;
запиту слідчого про надання відео в рамках кримінального провадження;
у інших випадках, передбачених чинним законодавством, за погодженням з начальником Управління патрульної поліції у відповідному місті або його заступником.
Доводи захисника щодо визнання DVD-R диску недопустимим, з підстав не повідомлення водія ОСОБА_3 про здійснення інспектором поліції відеофіксації нагрудною відеокамерою не заслуговують на увагу, оскільки при розгляді кримінального провадження в рамках пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 369 КК України, судом не досліджуються правомірність дій інспектора поліції при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , а наявність у інспектора поліції ОСОБА_8 при зупинці транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3 , нагрудної камери (відеореєстратора), яка була розміщена на правій стороні форменого одягу на видному місці, лише свідчить про зухвалу та умисну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , який не дивлячись на наявність зазначеної камери, пропонував, а потім надав, шляхом залишення в службовому автомобілі неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів в розмірі 200 грн., однією купюрою.

Відповідно до супроводжувального листа заступника командира батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква ОСОБА_15 , на запит слідчого ОСОБА_13 , направлено копію журналу обліку видачі, повернення відеореєстратора, копіювання цифрової інформації отримання портативних відеореєстраторів патрульними поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на час чергування ними в денну зміну 12.12.2019 та копію розстановки сил та засобів БПП в м. Біла Церква з 8.00 год. по 20.00 год. 12.12.2019.

З досліджених в судовому засіданні копій розстановки сил та засобів взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП в Київській області встановлено, що з 08.00 год. 12.12.2019 по 20.00 год. 12.12.2019 патрульні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з позивним «Комета-0102» здійснювали авто патрулювання міста на службовому транспорті «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зазначений доказ підтверджує правомірність патрулювання 12.12.2019 приблизно о 08.00 год. поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на службовому автомобілі «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Ставищанській в м. Біла Церква, Київської області.

З дослідженої копії постанови серії ЕАК №1852535 від 12.12.2019 вбачається, що 12.12.2019 приблизно о 08 год. 56 хв. в м. Біла Церква Київської області по вул. Ставищанській, капрал поліції ОСОБА_8 зупинив автомобіль ЗІЛ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався на дорожній знак «Рух вантажних автомобілів заборонено», у зв`язку з чим на водія вказаного транспортного засобу ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП - порушення вимог дорожніх знаків, в сумі 255 грн.

Даний доказ підтверджує причину зупинки інспектором поліції ОСОБА_8 12.12.2019 приблизно о 08.00 год. по вул. Ставищанській, 24 в м. Біла Церква Київської області, водія ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом «ЗІЛ» держаний номерний знак НОМЕР_3 .

Крім цього вказаний доказ також підтверджує показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які зазначили, що обвинувачений ОСОБА_3 надав службовій особі, поліцейському ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 200 грн. за не складання інспектором протоколу про адміністративне правопорушення за порушення руху вантажного автомобіля.

Також надані показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 узгоджуються із даними, що містяться на відеозаписах з нагрудних камер інспекторів поліції, які були відтворені в судовому засіданні та з яких убачається, що водій ОСОБА_3 поклав біля важеля перемикання передач службового автомобіля «Шкода Рапід» державний номерний знак НОМЕР_1 , одну купюру грошових коштів в розмірі 200 грн.

Наявна в матеріалах кримінального провадження копія квитанції від 13.12.2019, свідчить про сплату ОСОБА_3 штрафу в розмірі 255грн., що також підтверджує позицію обвинуваченого в судовому засіданні про визнання останнім факту порушення правил дорожнього руху 12.12.2019.

Зауваження захисника щодо копії журналу обліку, наданого заступником командира батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква ОСОБА_15 , якій нічого не доводить, суд вважає заслуговує на увагу та не бере до уваги, доказ, як такий, що містить у собі дані, які підлягають доказуванню згідно ст. 91 КПК України, так як з зазначеного документу узагалі певних відомостей, які б мали значення для провадження установлено не було, узагалі, за своєю суттю, установлені відомості, ні підтверджують, ні спростовують, нічого.

Таким чином, з досліджений доказів, в їх сукупності, так і кожним окремо, підтверджуються відомості про те, що дійсно обвинувачений ОСОБА_3 12.12.2019 пропонував надати та надав неправомірну вигоду службовій особі органів Національної поліції України капралу поліції ОСОБА_8 у вигляді грошових коштів в сумі 200 гривень купюрою номіналом 200 грн. за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд, критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_3 стосовно того, що останній наполягав, що неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 200 грн. 12.12.2019 поліцейському ОСОБА_8 не пропонував та не надавав, об`єктивно спростовується сукупністю наведених та досліджених в судовому засіданні доказів.

Отже, невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини є обраним ним способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, а його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, встановлених судом, у зв`язку чим кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки останній вчинив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, не працюючий, одружений, має на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до висновку органу пробації викладеної у досудової доповіді встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Крім цього судом враховане відношення обвинуваченого до вчиненого, який вину не визнав, не розкаювався у вчиненому, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а саме зухвалу поведінку під час вчинення злочину та після, що також свідчить про відсутність зроблених обвинуваченим належних висновків, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 вчинив корупційний злочин, за вчинення якого особа не може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням, а також оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді обмеження волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком два роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу прибуття до установи відбуття покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме: DVD-R диск, зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0003764 від 12.12.2019.

Грошові кошти номіналом 200 гривень в кількості однієї банкноти з серійним № 15244920, які належали ОСОБА_3 та за квитанцією № 000637 від 12.02.2020, зберігаються на депозитному рахунку ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили, конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1