Номер провадження: 11-сс/813/512/20
Номер справи місцевого суду: 947/6101/20 1-кс/947/2934/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2020 р., якою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіки Вірменії, громадянина Республіки Вірменія, вірменина, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України в рамках кримінального провадження №0000188, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі.
Строк дії ухвали обчислюється з моменту фактичного затримання та припиняє свою дію 16.05.2020 року, в межах строків досудового розслідування.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України, підтверджена матеріалами, доданими до клопотання слідчого, при цьому врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим, підозрюваний є громадянином іноземної держави, відсутність офіційного працевлаштування, а отже не маючого законних засобів до існування, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя врахував, що підозрюваний, маючи процесуальну можливість знайомитися з матеріалами даного кримінального провадження, може незаконним чином впливати на вказаних осіб в рамках даного кримінального провадження. Крім того, в ході досудового розслідування не відшукано всього переліку речей, які мають значення доказів в рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим наявний ризик можливого знищення підозрюваним ОСОБА_8 речей, які мають значення доказів в рамках даного кримінального провадження.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 інкримінується готування до нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення відповідного розміру застави.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
- органом досудового розслідування підозра, пред`явлена ОСОБА_8 є необґрунтованою, до клопотання не додано жодного доказу на її підтвердження, а слідчим суддею не надана оцінка кожному доказу окремо, який покладений в основу підозри;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що органами досудового розслідування не зібрано достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_8 підшукував, пристосовував засоби чи знаряддя для вчинення будь-якого злочину, підшукував співучасників, змовився-із будь-яким на вчинення злочину, усував перешкоди чи іншим чином створював умови для вчинення будь-якого злочину особисто чи з іншими особами, оскільки наявні в матеріалах справи протоколи обшуків транспортних засобів від 18.03.2020 р. не містять жодного доказу того, що вказані автомобілі належать ОСОБА_8 або він до них має будь-яке відношення, так як згідно витягу з ЄРДР вказано, що 18.03.2020 р. невстановлені особи готувалися до скоєння розбійного нападу на відділення «РадаБанк», яке розташоване за адресою м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 86, при цьому, ОСОБА_8 був затриманий в с. Мирне Біляївського району;
- слідчим суддею не враховано те, що ст. 208 КПК України не передбачає права уповноваженої особи без ухвали слідчого судді затримати особу підозрювану у вчиненні під час готування до злочину, а отже затримання ОСОБА_8 відбулося з порушенням приписів КПК України

- в ухвалі про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не вирішено питання щодо визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_8 є особою раніше не судимою і йому ніколи не обиралися будь-які запобіжні заходи, в тому числі й у вигляді застави, тому у слідчого судді не було права не визначати розмір застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України і він повинен був його визначити згідно з приписом ч. 3 ст. 183 КПК України.
Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги із доповненнями та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що 19.03.2020 р. ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: готування до нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованого на заволодіння майном, вчиненого організованою группою, а саме у тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , із корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом скоєння злочину, заздалегідь розподіливши між собою ролі, досягли спільної згоди на здійснення нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованого на заволодіння майном, а саме грошовими коштами, які знаходились на зберіганні у відділені №7 в м. Одесі АТ «АБ «Рада Банк», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 86.

Відповідно до єдиного, узгодженого та відомого всім учасникам організованої групи плану, дотримуючись заходів конспірації, з метою скоєння злочину, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в невстановлений час та місці, придбали автомобіль марки «Мercedes ML», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сріблястого кольору, автомобіль марки «Nissan Murano», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору та автомобіль «Аudi А4», державний номер Придністровської реєстрації НОМЕР_3 , вогнепальну зброю: пістолет ПМ з магазином та глушником, 8 патронів калібру 9мм, автомат з магазином та глушником, 50 патронів калібру 7,62х25мм, радіостанцію та радіолокаційне обладнання, в`язані маски чорного кольору з прорізями для очей і рота, неоригінальні пластини державних реєстраційних номерів НОМЕР_4 та інші предмети, з метою використання їх під час розбійного нападу.

Згідно розробленого плану, для створення більш сприятливих умов під час скоєння розбійного нападу вказані особи вирішили використати автомобіль «Nissan Murano», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 для прибуття та залишення безпосереднього місця вчинення злочину.

Після чого, дотримуючись заздалегідь розробленого плану, з метою безперешкодного та конспіративного зникнення та переховування від правоохоронних органів, повинні були пересісти на автомобіль «Мercedes ML» державний реєстраційний номер польської реєстрації НОМЕР_1 на якому заздалегідь згідно розробленого плану змінили пластини державного реєстраційного номеру на номер НОМЕР_5 та в подальшому до доїхавши до автомобіля «Аudi А4» державний номер Придністровської реєстрації НОМЕР_3 безперешкодно переміщатися після скоєння злочину.

Так, 18.03.2020 діючи відповідно до узгодженого та заздалегідь розробленого плану, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , залишили автомобіль «Аudi А4», державний номер Придністровської реєстрації НОМЕР_3 , з метою безперешкодного переміщення після скоєння злочину, в с. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, а використовуючи автомобілі «NissanMurano», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та «Мercedes ML», державний реєстраційний номер польської реєстрації НОМЕР_1 із вогнепальною зброєю, радіостанціями та радіолокаційним обладнанням, в`язаними масками чорного кольору з прорізями для очей і рота та іншими предметами, заздалегідь заготовленими для використання їх під час розбійного нападу, виїхали до м. Одеси.

З метою усунення перешкод, для швидкої втечі з місця злочину, автомобіль «Мercedes ML», державний реєстраційний номер польської реєстрації НОМЕР_1 всі перелічені особи залишили за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, буд. 23, який розташований неподалік від місця можливого вчинення злочину.

Приблизно о 10 годині 15 хвилин 18.03.2020 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , прибули до відділення №7 в м. Одеса АТ «АБ «РадаБанк», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 86, де здійснили безпосередню підготовку до вчинення злочину, а саме привели у готовність вогнепальну зброю, з метою маскування та неможливості їх ідентифікації, наділи в`язані маски чорного кольору з прорізями для очей і рота та розпочали очікування потерпілого, який повинен був вийти з приміщення відділення №7 в м. Одеса АТ «АБ «РадаБанк». Таким чином, стадію підготуванням до вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння майном всі перелічені особи завершили.

В той же час співробітниками поліції розпочато затримання вказаних осіб, однак ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не бажаючи настання для себе негативних наслідків у виді притягнення до кримінальної відповідальності, здійснили спробу втекти з місця події. Відтак в ході переслідування останні, використовуючи автомобіль «Nissan Murano», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , прибули за адресою: м. Одеса, вул. Михайла Грушевського, 6з, де покинули автомобіль та продовжили втечу, однак в процесі переслідування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , були затримані.

Мотивуючі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до клопотання.

Тобто, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України, підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.03.2020 року, протоколами обшуку від 18.03.2020 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.03.2020 року та, іншими матеріалами кримінального провадження.

На даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

З огляду на це, доводи захисника про необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_8 не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги. Окрім того, колегія суддів, наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали, зазначивши, що на даній стадії досудового розслідування є реальним ризик, що підозрюваний, який є громадянином іншої держави, без стійких соціальних зв`язків, сім`ї чи постійного місця роботи в Україні, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, в тому числі спільно з іншими особами, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів проти життя і здоров`я, вважає реальним ризик передбачений в п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що існує також ризик впливу з боку ОСОБА_8 на потерпілих та свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Також апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про наявність ризику можливого знищення підозрюваним ОСОБА_8 речей, які мають значення доказів в рамках даного кримінального провадження, оскільки підозрюваний намагався скритись з місця вчинення злочину та був затриманий працівниками поліції.

Щодо доводів захисника з приводу неврахування слідчим суддею обставин, визначених ст. 178 КПК України, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею надана оцінка всім обставинам, а саме обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим, відсутність офіційного працевлаштування, а отже не маючого законних засобів до існування, не одруженого, що свідчить відсутність соціальних зв`язків, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України прийшов до обґрунтованого висновку, що виключно тримання під вартою здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні, особливо тяжкого злочину, а також усі обставини справи, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Щодо доводів захисника про непричетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину та порушення правоохоронними органами приписів ст. 208 КПК України, через те, що його не було затримано безпосередньо на місці вчинення злочину на вул. В. Арнаутська в м. Одесі, оскільки він був затриманий в с. Мирне Біляївського району Одеської області, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

Колегія суддів вважає, що підозрюваними у зазначеному кримінальному проваджені, в тому числі ОСОБА_8 , були вчинені всі дії до готування до нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованого на заволодіння майном, вчиненого організованою группою, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України.

Апеляційний суд враховує, що кримінальне провадження зареєстроване 18.03.2020 року о 11 год. 30 хв., а підозрюваний ОСОБА_8 затриманий в той же день о 18 год. 10 хв. після його переслідування робітниками поліції, що свідчить про відсутність порушень з боку уповноважених службових осіб поліції вимог ст. 208 КПК України, а також про наявність ризику його можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також апеляційний суд вважає необгрунтованими доводи сторони захисту, щодо безпідставного не визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , оскільки відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, слідчим суддею встановлено, а під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу, знайшли своє підтвердження.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розмуру застави, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України в рамках кримінального провадження №0000188, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 16.05.2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4