Справа № 991/1857/20
Провадження1-кс/991/1900/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 від 02.03.2020 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 03.02.2020 про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду звернувся ОСОБА_2 із вказаною скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 03.02.2020.
Перевіривши матеріали скарги на предмет її підсудності слідчому судді Вищого антикорупційного суду, слідчий суддя встановив наступне.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України.
Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
До підсудності Вищого антикорупційного суду частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними злочинами вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.
Відповідно до змісту скарги, заявник ОСОБА_2 надіслав до Національного антикорупційного бюро України заяву від 03.02.2020, в якій посилається на факти вчинення посадовими особами Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та посадовими особами прокуратури Одеської області кримінальних правопорушень, що виразились у порушенні норм КПК України і його прав, невиконанні рішення суду та підробленні документів.
З наданої ОСОБА_2 відповіді Національного антикорупційного бюро України за вих. 11-225/5674 від 11.02.2020, яка додана до скарги, вбачається, що його заява від 03.02.2020 стосується можливого вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та посадовими особами прокуратури Одеської області, що виразились, за твердженням заявника, у невиконанні рішення суду (стаття 382 КК України), підробленні документів (стаття 366 КК України).
Склад злочинів, передбачених ст. 366, 382 КК України, не належить до переліку злочинів, визначених статтею 33-1 КПК України, і у скарзі та доданих до неї документах не зазначено про обставини вчинення посадовими особами Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та посадовими особами прокуратури Одеської області корупційних кримінальних правопорушень, які, відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України, підсудні Вищому антикорупційному суду.
Також у скарзі ОСОБА_2 від 02.03.2020 та доданих до неї документах відсутні відомості щодо наявності хоча б однієї з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Вказане свідчить про те, що скарга не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому відсутні підстави для розгляду цієї скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Пунктом другим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Зважаючи на наведені обставини і правові норми, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Національного антикорупційного бюро України слід повернути особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що дана скарга не підсудна Вищому антикорупційному суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України, подана скарга підлягає розгляду слідчим суддею місцевого суду за місцезнаходженням Національного антикорупційного бюро України, тобто слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва.
На підставі наведеного вище, керуючись ст. 33-1, 216, 303, 304, 306, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 від 02.03.2020 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 03.02.2020 про кримінальне правопорушення, повернути особі, яка її подала, як таку, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Роз`яснити особі, які подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1