справа № 462/7323/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0003604 від 04.10.2018 р. разом з обвинувальним актом про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 14.11.2016 р. Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, 02.10.2018 р. звільнений з місць позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
представника потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 14.11.2016 р. Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 02.10.2018 р. звільнився з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин.

Так, 04.10.2018 р., ОСОБА_3 приблизно о 21:19, знаходячись на АДРЕСА_2 , маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшовши до ОСОБА_7 , застосував щодо неї фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме наніс їй один удар кулаком в обличчя, спричинивши тим самим, у відповідності до висновку судово-медичного експерта № 966 від 05.10.2018 року, садно на червоній каймі верхньої губи, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, після чого відкрито викрав її особисте майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, вартістю 7999 гривень з СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 40 гривень, на рахунку якої було 95 гривень, який знаходився в силіконовому напівпрозорому чохлі коричневого кольору, вартістю 100 гривень, зарядний пристрій до телефону марки «Samsung», вартість якого входить в загальну вартість вказаного мобільного телефону, жіночу сумку червоного кольору марки «Jenny Fairy», вартістю 400 гривень, всередині якої знаходилися: жіноча туш марки «Luxe», вартістю 200 гривень, жіноча туш марки «Ultra», вартістю 200 гривень, помада рожевого кольору, вартістю 50 гривень, пластикова бірка з написом «Офіціант Мар`яна», разом з двома магнітами для кріплення, які матеріальної цінності не становлять, жіночий станок для гоління марки «Gilet», вартістю 15 гривень, баночка мазі «Nivea», вартістю 50 гривень, кулькова ручка синього кольору, вартістю 5 гривень, гроші в сумі 4 грн 20 коп., три гумки для волосся сірого, коричневого та червоного кольорів, вартістю по 2 гривні кожна. Окрім цього, останній викрав: фартух коричневого кольору, футболку білого кольору, кепку коричневого кольору, які матеріальної вартості не представляють, штани чорного кольору з пластиковими пряжками, вартістю 200 гривень, пару шкарпеток чорного кольору, вартістю 10 гривень, поліетиленовий пакет жовтого кольору вартістю 2 гривні, всередині якого знаходилися: пара жіночого взуття марки «Jenny Fairy» 37-го розміру, вартістю 230 гривень, поліетиленовий пакет коричневого кольору, вартістю 2 гривні, всередині якого знаходилися такі речі: упаковка вологих серветок марки «Своя лінія», вартістю 5 гривень, кульковий дезодорант марки «Nivea», вартістю 40 гривень, упаковка сухих серветок марки «Comfort», вартістю 2 гривні, книга Джона Лютера «Автобіографія», вартістю 40 гривень, в яку вставлено одну відкритку, вартістю 5 гривень, поліетиленовий пакет «АТБ Маркет», вартістю 2 гривні, всередині якого знаходилися такі речі: порошок для чищення марки «Gala» вагою 500 грам, вартістю 14 гривень 50 копійок, миючий засіб для підлоги та стін марки «RIO», ємкістю 0,75 літра, вартістю 12 гривень, крем для чищення марки «RIO», ємкістю 0,5 літра, вартістю 11 гривень 40 копійок, миючий засіб марки «Fairy», ємкістю 0,5 літра, вартістю 23 гривні 90 копійок, поліетиленовий пакет «АТБ Маркет», вартістю 2 гривні, в середині якого знаходиться пачка різаного сиру «Сметанковий» від «Своя лінія», вагою 185 грам, вартістю 29 гривень 90 копійок, банка квасолі марки «Своя лінія» вагою 420 грам, вартістю 18 гривень 80 копійок, куряче філе в пакеті марки «Наша ряба», вагою 626 грам, вартістю 44 гривні 88 копійок, пакет молока марки «Своя лінія» вагою 910 грам, вартістю 19 гривень 90 копійок, хліб різаний в пакеті марки «Здоров`я», вагою 0,5 кг, вартістю 10 гривень 15 копійок, пачка макаронів марки «Sorenty» вагою 400 грам, вартістю 16 гривень 50 копійок, упаковка ковбаси різаної марки «М`ясна лавка» вагою 80 грам, вартістю 17 гривень 40 копійок, банка йогурту «Активіа» вагою 290 грам, вартістю 14 гривень 90 копійок, чотири банани, вагою 600 грам, вартістю 12 гривень 60 копійок, вісім цибулин, вагою 700 грам, вартістю 8 гривень 67 копійок, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, заподіявши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 9959 гривень 70 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину заперечив, пояснив, що 04.10.2018 р. перебував в квартирі АДРЕСА_3 . Протягом дня виходив на ринок, а з 16:00 до 21:10 перебував постійно в квартирі разом із ОСОБА_8 . О 21:10-21:15 вийшов в магазин за продуктами та алкоголем. Спиртних напоїв до цього часу не вживали. Проходячи біля парку на Левандівці, зупинився щоб запалити цигарку, до нього підійшли працівники патрульної поліції, попросили представитися, він назвався, його попросили показати вміст кишень, він запропонував пройти на освітлену частину вулиці та перечислив наявність речей у кишенях: телефон марки «Nokia», зарядний пристрій, але не до цього телефону, цигарки, запальничка, грошові кошти, брелок, чьотки. Тоді на службовому автомобілі ще прибули працівники поліції, йому одягнули кайданки та посадили в автомобіль, де застосовували фізичну силу: викручували ноги, намагалися душити, він втрачав свідомість, після чого витягнули з автомобіля, посадили на асфальт, ігнорували будь-які скарги та прохання про забезпечення його права на захист. Поліцейські йому повідомили, що він обвинувачується у грабежі, проте суті обвинувачення не пояснили, проти чого він категорично заперечував. Щодо зарядного пристрою, то пояснив, що коли звільнився з місць позбавлення волі, 02.10.2018 р., знайомий йому подарував телефон, а під час перебування в квартирі ОСОБА_8 , він виявив декілька зарядних пристроїв, тому попросив її один з них, який мав намір власноруч переробити для телефону «Nokia». Потерпілу вперше побачив в суді, чому вона вказала на нього, як на особу, яка її пограбувала, пояснити не зміг. Через 2 години його доставили у відділ поліції, ображали, погрожували фізичною розправою, на забезпечення права на захист не реагували. Він подав ряд скарг щодо неправомірних дій працівників поліції та слідчого. Покликається на протиправність дій та бездіяльність ст. слідчого Залізничного ВП (м.Львів) ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , які на його думку, полягають у неповідомленні його про процесуальні дії на стадії досудового розслідування та можливості їх оскарження, зокрема в частині вирішення питання про вилучення у нього особистих речей, на які накладено арешт; внесенні завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи; неповідомлення його про призначення судово-медичної експертизи; безпідставна відмова у проведенні впізнання, очних ставок; відхилення клопотання про виклик свідків сторони захисту; порушення права на захист; відмова у доступі до речових доказів; невручення копій процесуальних рішень; не відкриття всіх матеріалів кримінального провадження; фальсифікація матеріалів кримінального провадження; штучне створення речових доказів. Просив прокуратуру в порядку ст. 214 КПК України внести відомості в ЄРДР і провести ефективне розслідування. Крім цього, просить визнати недопустимим доказом зарядний пристрій марки «Samsung», оскільки заявляє, що такий не належить потерпілій ОСОБА_7 , а належить ОСОБА_8 , в ході досудового розслідування не було проведено впізнання речей та не визнано даний пристрій речовим доказом. Просить визнати недопустимим доказом відеозаписи, оскільки такі не є оригіналами, а стороною обвинувачення не були виконані вимоги щодо процедури зняття і збереження інформації на цифрових носіях, тому вважає, що дані носії та інформація на них є недопустимими доказами. Покликається на недопустимість протоколу огляду місця події, оскільки, на його думку, даний протокол сфальсифікований, внесені відомості не відповідають дійсності, підпис в графі «підозрюваний» не належить йому.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що факт скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та винуватість обвинуваченого у вчиненні наведених злочинних дій стверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що 04.10.2018 р. приблизно 21:19 поверталася з роботи, перед тим зайшовши в супермаркет «АТБ-Маркет», який розташований на вул. Широкій, придбавши продукти харчування та побутову хімію. При собі мала два поліетиленових пакети від «АТБ-маркет», в одному з яких були придбані продукти харчування, в іншому - побутова хімія, а також ще два поліетиленових пакети, в середині яких були особисті речі та одяг. Також, в одному з цих пакетів знаходилася жіноча сумочка, всередині якої були особисті речі. Направляючись додому за адресою: АДРЕСА_4 , недалеко від будинку, з паркової зони вийшов невідомий раніше їй чоловік, який направився в її сторону, підійшовши до неї, перегородив дорогу, притиснув до паркану, почав російською мовою вимагати повідомити що є в пакетах, вона відповіла, що продукти, тоді він почав кричати, нецензурно висловлюватися щоб вона віддала в першу чергу телефон та пакети з продуктами. Вулиця була освітлена, нападник стояв лицем до неї, тому вона чітко запам`ятала його обличчя, зокрема: голубі очі, кругле обличчя, був невисокого зросту та одягнутий в чорний одяг. Вона мовчки заховала телефон, оскільки перед тим розмовляла зі знайомим. Раптом цей чоловік різко наніс їй один удар кулаком в обличчя, внаслідок чого розбив їй верхню губу, вона відчула біль та з губи потекла кров. Після отриманого удару вона, налякавшись, побоюючись за своє життя та здоров`я, віддала цьому чоловікові два поліетиленових пакети, в яких були її особисті речі, а також мобільний телефон марки «Samsung». Він, взявши в руки мобільний телефон, почав вимагати зарядний пристрій, вона сказала, що пристрій від телефона знаходиться в одному з цих пакетів. Забравши поліетиленові пакети, мобільний телефон, цей чоловік пішов в напрямку парку. Прийшовши додому, з мобільного телефону своєї сестри викликала працівників поліції, повідомила про обставини пограбування та зовнішній вигляд грабіжника та про майно, яке було викрадене. Приблизно через 5 хв. після її виклику до неї додому прибули працівники поліції, які повідомили, що зупинили чоловіка, який ймовірно причетний до вчинення пограбування, оскільки підходить по опису, а також при ньому виявлено викрадене у неї майно. З працівниками поліції вона направилася до місця, де було зупинено цього чоловіка і вона на місці впізнала його по вищенаведених ознаках та по статурі тіла. Окрім цього, почувши голос цього чоловіка, розмову російською мовою, у неї не виникло жодних сумнівів, що саме ця особа - обвинувачений ОСОБА_3 пограбував її. Викрадені речі, які належать їй знаходилися в парку, трохи далі від цього чоловіка. Вчиненим злочином їй завдано матеріальної шкоди на суму 9959,70 грн, яка відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна. Однак, потерпіла має претензії до обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки отримала тілесні ушкодження та їй заподіяно моральної шкоди. В подальшому просила продовжувати судовий розгляд даного кримінального провадження за її відсутності, за участю її представника адвоката ОСОБА_5 , який висловить її позицію щодо призначення покарання.

Показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що вони, будучи поліцейськими взводу 1 роти 2 батальйону 4, здійснювали патрулювання вулиць Залізничного району м. Львова з 20:00 04.10.2018 р. по 08:00 05.10.2018 р. у складі АП «251». Вони почули по радіостанції орієнтування по факту грабежу на вул.Олесницького, 101. При обстеженні території парку, ОСОБА_11 було виявлено особу, схожу за орієнтуванням, тому він вирішив перевірити цю особу. Під час спілкування, дана особа тримала руки ззаду, при цьому свідок ОСОБА_12 побачив як ця особа викинула позаду себе на землю предмет, схожий на телефон, про що повідомив ОСОБА_11 . Відтак на землі виявили мобільний телефон, який лежав недалеко. Також поблизу цієї особи за два-три метри було виявлено два пакети, у яких знаходилися продукти харчування та побутова хімія. Інших осіб в парку не було. Спершу дана особа вказала неправдиву інформацію про себе, назвав себе « ОСОБА_13 », лише потім назвався ОСОБА_3 . Дана особа не змогла пояснити причин перебування в парку та чому викинув телефон і кому належать речі. Сконтактувавшись з екіпажем поліції № 201, з яким перебувала заявниця ОСОБА_7 , її було доставлено на місце події, де вона чітко вказала на особу, яку виявили у парку, як таку, що її пограбувала та вказала на належність їй вищевказаних речей. При подальшому спілкуванні ОСОБА_3 поводив себе неадекватно, кричав, виражався нецензурно, плював, на зауваження не реагував. Під час того як його садили в службовий автомобіль, чинив активний фізичний опір, у результаті чого було прийнято рішення застосувати спецзасіб кайданки. В автомобілі ОСОБА_3 продовжував поводити себе неадекватно, агресивно та битися головою у шкло та панель задніх лівих дверей авомобіля, чим завдав собі тілесних ушкоджень. При цьому свідки заперечили будь-які факти застосування фізичної сили до ОСОБА_3 з боку працівників поліції. У подальшому на місце події прибула слідчо-оперативна група Залізничного ВП, після чого ОСОБА_3 було доставлено у Залізничний ВП. Свідок ОСОБА_10 невідкладно подав рапорт начальнику Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, яким доповів про вищевикладені відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

Показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що вона була запрошена понятою при огляді місця події та при затриманні ОСОБА_3 . Під час огляду місця події та затримання було виявлено та вилучено речі. Обвинувачений сидів на землі, поведінка була неадекватною, кричав: «люди, помогите». З кишені куртки було вилучено довідку про звільнення з місць позбавлення волі та деякі речі: грошові кошти в сумі до 50 грн, зарядний пристрій, мундштук. Він намагався завдати собі тілесних ушкоджень, при цьому працівники поліції не застосовували до нього фізичної сили. Вона прочитала та підписала протоколи. Відомості, зазначені у протоколах відповідають дійсності. Обвинуваченому також надавали можливість підписати протоколи, на що він відмовився. На місці події також була потерпіла.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який надав пояснення про те, що був понятим під час огляду місця події та при затриманні ОСОБА_3 . В обвинуваченого вилучали: довідку про звільнення з місць позбавлення волі, телефон, годинник та ін. речі, але за спливом часу вже чітко не пам`ятає які. Протокол огляду місця події та протокол затримання від 04.10.2018 р. підписував, зауважень не мав, з протоколами знайомився перед їх підписанням. Друга понята також не мала зауважень до протоколів. Відомості, зазначені у протоколах, в тому числі щодо виявлення та вилучення переліку речей у підозрюваного відповідають дійсності. При затриманні працівники поліції не вчиняли жодних насильницьких дій щодо обвинуваченого, натомість обвинувачений кричав: «люди, убивают», поводив себе неадекватно.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні наведених злочинних дій стверджується також письмовими та речовими доказами:

- даними витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0003604, згідно з яким 04.10.2018 р. у Залізничний відділ поліції ГУ НП у Львівській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_7 , яка просить вжити заходів до невідомої особи чоловічої статі, яка 04.10.2018 р. близько 21:20, перебуваючи на вул. Олесницького у м. Львові, застосувавши фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито викрала сумку, в якій знаходилися мобільний телефон ««Samsung», гроші, продукти та ін. (а.с. 1 Том №1);

- даними рапорту про прийняття заяви від лікаря ТП № 1 від 05.10.2018 р., відповідно до якого лікар ОСОБА_16 повідомив, що до них звернулася ОСОБА_7 , яку 04.10.2018 р. побила невідома особа, діагноз забій верхньої та нижньої губи (а.с.7 Том №1);

- даними рапорту про прийняття повідомлення зі служби 102 про вчинений злочин, згідно якого заявниця ОСОБА_7 повідомила, що щойно, 04.10.2020 р. 21:19, недалеко від її будинку її вдарила невідома особа та заволоділа сумкою червоного кольору, в якій знаходилися ключі від дверей, грошові кошти 20 грн., телефон марки ««Samsung» та сумкою, в якій були продукти. Нападник був один, побіг в сторону парку по даній вулиці. Прикмети: одягнений у чорне, невисокого зросту, чорна шапка, кругле обличчя, світлі очі (а.с.8);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.10.2018 р., згідно якого ОСОБА_7 подала заяву, в якій просить прийняти міри до невідомої особи, яка 04.10.2018 р. близько 20:20 відкрито заволоділа її телефоном марки «Samsung» чорного кольору із сім-карткою та двома пакетами з продуктами та особистими речами, зарядним пристроєм та навушниками, погрожував фізичною розправою та наніс тілесні ушкодження в обличчя. Дана подія мала місце за адресою: м. Львів, неподалік будинку № 81 на вул. Олесницького (а.с.9,10);

- копією довідки з трамвпункту, згідно якої ОСОБА_7 зверталася в трамвпункт 05.10.2018 р. з приводу забою верхньої і нижньої губи (а.с.12);

- даними рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 ОСОБА_10 від 04.10.2018 р., поданого начальнику Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, в якому детально викладені відомості, аналогічні наведеним ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні при дачі показань як свідків, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. (а.с. 13);

- даними протоколу огляду місця події від 04.10.2018 р. та фототаблиці до протоколу огляду місця події. Протокол огляду місця події складений в присутності понятих, допитаних у судовому засіданні як свідків, інспектора-криміналіста ОСОБА_17 та підозрюваного ОСОБА_3 , який відмовився від підписання протоколу, про що міститься відмітка «від підпису відмовився». Тому і безпідставне клопотання обвинуваченого про призначення графологічної почеркознавчої експертизи, з метою встановлення почерку особи, яка підписалася у графі «підозрюваний». Як вбачається з протоколу огляду місця події, такий проводився 04.10.2018 р. в період з 21:50 до 23:20. Проведеним оглядом паркової зони за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, 20 виявлено на землі чохол для мобільного телефону та мобільний телефон марки «Samsung» з сім-карткою оператора «Київстар», сумку червоного кольору, всередині якої містяться особисті речі потерпілої: 2 жіночих туші, помада, пластикова бірка з магнітами з написом «Офіціант Мар`яна», жіночий станок для гоління, баночка мазі, кулькова ручка, чек з ТОВ «АТБ-маркет», гроші в сумі 4 грн 50 к., три гумки для волосся. Окрім цього, біля цієї сумочки знаходиться фартух коричневого кольору, футболка, штани, кепка та шкарпетки. Біля цих речей є пакет жовтого кольору, в якому знаходиться змінне взуття. Біля цих речей виявлено поліетиленовий пакет коричневого кольору, в якому є побутова хімія: вологі серветки, кульковий дезодорант «Nivea», упаковка сухих серветок марки «Comfort», книга Джона Лютера «Автобіографія», в яку вставлено одну відкритку та ще один поліетиленовий пакет «АТБ Маркет», всередині якого знаходяться такі речі: порошок для чищення марки «Gala», миючий засіб для підлоги та стін марки «RIO», крем для чищення марки «RIO», миючий засіб марки «Fairy». Та ще один поліетиленовий пакет «АТБ Маркет», всередині якого знаходиться пачка різаного сиру «Сметанковий», банка квасолі марки «Своя лінія», куряче філе в пакеті марки «Наша ряба», пакет молока марки «Своя лінія», хліб різаний в пакеті марки «Здоров`я», пачка макаронів марки «Sorenty», упаковка ковбаси різаної марки «М`ясна лавка», банка йогурту «Активіа», чотири банани, вісім цибулин. Всі вищеописані речі, які були виявлені в ході проведення огляду місця події були вилучені (а.с.14-17, 20-26);

- даними протоколу затримання особи від 04.10.2018 р., в присутності захисника ОСОБА_18 , понятих: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були допитані як свідки, згідно якого ОСОБА_3 було затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочину, оскільки безпосередньо після вчинення злочину потерпіла вказувала на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Ознайомившись з підставами затримання, правами та обов`язками затриманого, підозрюваний ОСОБА_3 під час затримання поводив себе агресивно, неадекватно, голосно кричав, чинив опір працівникам поліції, бився головою в дверки автомобіля. У затриманого під час обшуку було виявлено та вилучено: зарядний пристрій марки «Samsung», телефон «Nokia», блокнот червоного кольору, чоловічий годинник, пачка цигарок «Київ», гроші в сумі 45 грн 85 к., мундштук, чьотки, сім-картку «Київстар». При цьому ОСОБА_3 , беручи участь у проведенні процесуальної дії, відмовився підписати протокол, йому надано право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, від надання пояснень відмовився (а.с.30-34);

- даними протоколу огляду предметів від 05.10.2018 р. з фототаблицею, згідно якого ст. слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 згідно з вимогами ст. 237 КПК України провів огляд вилучених в ході огляду місця події речей, перелік яких наведено вище(а.с.54-71);

-постановою від 05.10.2018 р. про визнання речових доказів виявлених та вилучених вищеописаних речей, в тому числі зарядного пристрою «Samsung» (а.с.72, 73);

-розпискою потерпілої про отримання вищенаведених речей речових доказів у даному кримінальному провадженні (а.с.74);

-даними висновку експерта № 966 від 05.10.2018 р. № 462/6345/18, згідно якого при обстеженні гр-ки ОСОБА_7 було встановлено діагноз: «Забій верхньої і нижньої губи». Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілої виявлено садно на червоній каймі верхньої губи. Садно утворилося від дії тупого предмета, могло виникнути від урару кулаком 04.10.2018 р. та відноситься до легкого тілесного ушкодження (а.с.94);

-ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08.10.2020 р. про накладення арешту на майно, а саме: зарядний пристрій марки «Samsung», телефон «Nokia», в який вставлено СІМ-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», блокнот червоного кольору, чоловічий годинник, пачка цигарок «Київ», гроші в сумі 45 грн. 85 коп., мундштук, чьотки, які були виявлені та вилучені в підозрюваного ОСОБА_3 04.10.2018 р. (а.с.98, 99);

-розпискою потерпілої про отримання належних їй речей на відповідальне зберігання (а.с.100);

- квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді від 08.10.2020 р.(а.с.101);

- актом прийому-передачі майна на зберігання від 26.10.2018 р., а саме грошових коштів в сумі 45 грн 85 к., вилучених у ОСОБА_3 (а.с.131);

-листом начальника управління патрульної поліції у Львівській області від 12.10.2018 р. №28841/41/12/01-2018 про збереження відеозапису події, яка мала місце 04.10.2018 р., а саме відкрите викрадення майна ОСОБА_7 та затримання ОСОБА_3 та надання його на цифровому носієві інформації (а.с.103);

- даними протоколом огляду предметів від 12.10.2018 р., а саме компакт-диску з відеозаписом нагрудних відео реєстраторів працівників поліції за 04.10.2018 р., на якому знаходиться три електронних папки з умовними назвами «1455», після перегляду дані компакт-диски було поміщено у паперові конверти, після чого упаковано та долучено до матеріалів справи в якості речових доказів (а.с.104-107);

-постановою від 12.10.2018 р. про визнання речовими доказами компакт-дисків з відеозаписом нагрудних відео реєстраторів працівників поліції за 04.10.2018 р. (а.с.108-110);

-з гарантійного талону та фіскального чеку вбачається, що потерпіла придбала мобільний телефон марки «Samsung SM-J730FZKNSEK»11.06.2018 р. за 7999,00 грн. (а.с.11);

-довідкою щодо вартості викраденого майна, згідно якої загальна вартість продуктів харчування та побутової хімії становить 287 гривень 12 копійок; вартість зарядного пристрою до мобільного телефону марки «Samsung» станом на 22.10.2018 р. становить 120 гривень без ПДВ (з ПДВ 150 гривень), а вартість мобільного телефону марки «Samsung SM-J730FZKNSEK» станом на 22.10.2018 р. становить 5199 гривень без ПДВ (з ПДВ 6499 гривень) (112-114);

-даними відеозаписів з нагрудних камер відеореєстраторів працівників поліції за 04 .10.2018 р., продемонстрованими в залі судового засідання, з яких видно, що ОСОБА_3 поводить себе неадекватно, спілкується російською мовою, кричить, б`ється головою об двері автомобіля.
Щодо клопотання обвинуваченого про визнання речових доказів недопустимими суд зазначає наступне.
Так, диск відеозапису з камер нагрудних камер відеореєстраторів працівників поліції за 04.10.2018 р. та зарядний пристрій до телефона марки «Samsung», визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Такі докази були отримані уповноваженою на те посадовою особою органу досудового розслідування з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, із належного процесуального джерела та джерело фактичних даних належним чином оформлене, відтак відповідають усім умовам допустимості доказів, тому доводи сторони захисту щодо їх недопустимості є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Крім того, суд не бере до уваги покликання обвинуваченого на недопустимість інших вищенаведених доказів, зокрема протоколу огляду місця події.

Так, огляд місця події проводився з додержанням вимог 223, 234, 237 КПК України, при цьому істотного порушення прав та свобод обвинуваченого судом не встановлено. Не знайшло підтведження в судовому засіданні посилання обвинуваченого про застосування до нього фізичної сили з боку працівників поліції. В протоколі містяться необхідні відомості, передбачені ч. 3 ст. 104 КПК, в тому числі назва технічного засобу, який був застосований.

Також, суд не бере до уваги покликання обвинуваченого на істотне порушення права на захист, з огляду на наступне. Відповідно до норм ст. 42 КПК України ОСОБА_3 , як підозрюваному на першу вимогу, в порядку ст. 49 КПК України, постановою слідчого від 04.10.2018 р. було залучено захисника до участі у даному кримінальному провадженні. Всі процесуальні дії на досудовому розслідуванні були проведені в присутності захисника ОСОБА_18 . Під час судового розгляду обвинувачений відмовився від захисника ОСОБА_18 . Ухвалою суду від 16.03.2020 р. прийнято відмову від захисника ОСОБА_18 та призначено ОСОБА_3 захисника через Львівський обласний центр безоплатної вторинної правової допомоги.

Крім того, посилання обвинуваченого на неправомірність дій та бездіяльність слідчого, та факт застосування до нього фізичної сили не обгрунтоване жодними належними та допустимими доказами. Так, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.08.2019 р. в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 05.07.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0000074 від 14 грудня 2018 р. відмовлено.

З ухвали суду вбачається що не встановлено обставин вчинення кримінально-караних діянь з боку працівників поліції відносно ОСОБА_3 . Також, в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факту вчинення співробітниками Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області злочину стосовно ОСОБА_3 не встановлено. Слідчим суддею встановлено, що слідчим проведені всі необхідні слідчі дії та проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях працівників поліції ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Разом з тим, в судовому засіданні свідки працівники патрульної поліції: ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та поняті: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 спростували факт заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 з боку працівників поліції. Свідки повідомили про обставини затримання останнього та його поведінку під час цього, яка була агресивною. З досліджених відеозаписів з нагрудних камер поліцейських видно, що ОСОБА_3 в патрульному автомобілі поліцейських б`ється головою об обшивку дверей автомобіля та поводить себе агресивно.

Потерпіла ОСОБА_7 безпосередньо після вчинення злочину вказала на те, що саме ця особа ОСОБА_3 , чітко назвавши ознаки, по яких впізнала ОСОБА_3 , щойно вчинила злочин відносно неї, а тому клопотання ОСОБА_3 про пред`явлення його для впізнання потерпілій та проведення очної ставки безпідставне, відтак слідчим було правомірно відмовлено в задоволенні даного клопотання.
Судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 290 КПК України, сторона обвинувачення після завершення досудового розслідування обвинуваченому і захиснику надала доступ до усіх матеріалів досудового розслідування, однак обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від ознайомлення з матеріалами провадження. При цьому його захисник ОСОБА_18 ознайомився з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі та повідомив, що сторона захисту не володіє речовими доказами, чи матеріалами, які згідно з ч. 6 ст. 290 КПК України, необхідно надавати для ознайомлення стороні обвинувачення.
Так, сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9 ст. 290 КПК України).
При цьому закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ. Такі письмові документи повинні додаватися до матеріалів кримінального провадження як підтвердження того, що кожна із сторін виконала свої обов`язки і не порушила прав учасників кримінального провадження (зокрема, права вимагати відкриття матеріалів провадження та права на ознайомлення з цими матеріалами).
Ч. 10 ст. 290 КПК регламентовано спеціальний порядок встановлення факту надання протилежній стороні доступу до матеріалів кримінального провадження. Так, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Обмеження строку для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ у порядку ст. 290 КПК, допускається лише на підставі ухвали слідчого судді, якою встановлено певний строк для такого ознайомлення.
Так, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.11.2018 р. установлено строк для підозрюваного ОСОБА_3 на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Іншого порядку підтвердження факту відкриття матеріалів стороною кримінального провадження протилежній стороні в разі зловживання нею своїми процесуальними правами (зволікання при ознайомленні з матеріалами або відмови у письмовому підтвердженні факту надання доступу до матеріалів) у КПК не передбачено.
Отже, органи досудового розслідування не допустили істотних порушень вимог КПК, в тому числі істотних порушень прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_3 , які гарантовані Конституцією та законами України.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що факт скоєння злочину та винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Аналізуючи показання обвинуваченого в заперечення своєї вини, суд приходить до висновку, що такі є суперечливими, не конкретними та не містять послідовності, спростовуються зібраними і дослідженими судом доказами в їх сукупності.
Так, твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про відсутність його винуватості у скоєному злочині спростовуються показаннями потерпілої та свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які безпосередньо були допитані в судовому засіданні.

Оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_7 та вищенаведених свідків, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються дослідженими судом доказами та беззаперечно вказують на скоєння ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з протоколу затримання у затриманого ОСОБА_3 під час обшуку було виявлено та вилучено: зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Samsung», а телефон марки «Nokia», до якого не підходить вказаний зарядний пристрій, що прямо підтверджує причетність ОСОБА_3 до вчинення грабежу відносно ОСОБА_7 , яка на місці впізнала ОСОБА_3 і вказала як на особу, яка її пограбувала, заподіявши тілесні ушкодження.

Про приналежність зарядного пристрою марки «Samsung» до мобільного телефону марки «Samsung» і належність цих речей потерпілій доведено належними та допустимими доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_7 , письмовими та речовими доказами.
З огляду на наведене, суд не приймає до уваги показання обвинуваченого та оцінює їх якобрану форму захисту спрямовану з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Свідок ОСОБА_8 в судовому дала показання про те, що ОСОБА_3 її вітчим. Звільнився з місць позбавлення волі 02.10.2018 р., прибув в квартиру, де вона проживає в цивільному шлюбі з чоловіком. 04.10.2018 р., весь день були вдома, дивилися телевізор, випили 2 літра пива. А коли повернувся її чоловік з роботи о 20:30, випили 1 пляшку горілки, 0,5 л. Піля чого, ОСОБА_3 ініціював та 21:15 пішов в магазин, щоб до 22:00 встигнути придбати ще алкоголь та принагідно зустрітися зі знайомим, однак протягом тривалого часу не повертався, тому вона йому зателефонувала, слухавку не піднімав, через деякий час від працівників поліції дізналася, що ОСОБА_3 затримано, при цьому чула як ОСОБА_3 кричав, що його б`ють. При собі мав: зарядний пристрій, який належить їй, білого кольору, телефон «Nokia», грошові кошти в межах 200 грн. ОСОБА_3 хотів на наступний день із двох зарядних пристроїв зробити один.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_8 , такі суперечать матеріалам кримінального провадження, містять суттєві розбіжності з показаннями обвинуваченого, потерпілої, письмовими та речовими доказами. Зокрема, свідок ОСОБА_8 заявила, що впродовж дня до 21:15 вони з ОСОБА_3 перебували вдома, натомість ОСОБА_3 заявляв, що до 16:00 виходив з квартири на ринок; свідок заявила про факт вживання спиртних напоїв до 21:15, при цьому ОСОБА_3 заперечив даний факт; ОСОБА_8 заявляла, що ОСОБА_3 пішов у магазин і мав ще зустрітися із знайомим, натомість ОСОБА_3 про жодну зустріч не заявляв; ОСОБА_8 заявила, що ОСОБА_3 мав при собі близько 200 грн., а згідно протоколу затримання у нього було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 45 грн 85 к.; свідок заявила що дала ОСОБА_3 два зарядних пристрої, при цьому в обвинуваченого був вилучений один зарядний пристрій. Крім того, не надано жодного доказу, що ОСОБА_8 володіла будь-яким телефон марки «Samsung», не надано і доказу придбання ОСОБА_8 зарядного пристрою марки «Samsung». Не відповідають дійсності і покликання обвинуваченого та свідка ОСОБА_8 про те, що вона являється падчеркою обвинуваченого, так як жодних документів про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_8 суду не представлено, тому виключаються їх відносини як близьких родичів чи членів сім`ї.

З огляду на викладене, показання свідка ОСОБА_8 не відповідають як показанням потерпілої щодо належності їй зарядного пристрою «Samsung», так і суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам та показам обвинуваченого ОСОБА_3 , а відтак суд їх оцінює критично та до уваги не бере.

Висновки суду щодо вчинення обвинуваченим злочину ґрунтуються на всебічно досліджених і об`єктивно оцінених судом доказах та для цього проаналізовані і оцінені всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та саме сукупність дослідження доказів, а не кожного доказу окремо, на переконання суду, мають визначальне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Всі докази, на яких ґрунтується висновок суду, знаходяться у своєму взаємозв`язку, доповнюють один одного і сумніву в їх достовірності, не викликають.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст.186 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, який є тяжким, обставини та корисливі мотиви скоєння злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.135-140, 148-150), згідно довідки про звільнення ЛВ № 17841, ОСОБА_19 02.10.2018 р. звільнився з місць позбавлення волі, по відбуттю покарання (а.с.134, 146) і 04.10.2018 р. знову вчинив умисний корисливий злочин. Відповідно до характеристики начальника установи-начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», за час відбування покарання допускав порушення вимог режиму утримання, за що двічі 16.08.2018 р. та 23.08.2018 р. притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався, на заходи виховного характеру реагує слабо (а.с.144, 145). На обліку у КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» не перебуває (а.с.151).

Суд, також враховує позицію потерпілої, висловлену її представником, який підтримав думку прокурора та просить призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, з огляду на те, що обвинувачений не визнав винуватості, не відшкодував шкоди в добровільному порядку як матеріальної у зв`язку з ушкодженням здоров`я потерпілої, ні моральної, не попросив вибачення у потерпілої.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 не сприяв встановленню істини у справі, обставини, які пом`якшують покарання відсутні, обставини, які обтяжують покарання відсутні. Тому покарання слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження нових злочинів та на переконання суду, саме таке покарання відповідатиме справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 04.10.2018 р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити до часу набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 04.10.2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін, до часу набрання вироком законної сили.

Речові докази: телефон «Nokia», в який вставлено СІМ-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», блокнот червоного кольору, чоловічий годинник, пачка цигарок «Київ», гроші в сумі 45 грн. 85 коп., мундштук, чьотки повернути обвинуваченому ОСОБА_3 (а.с.101, 131).

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08.10.2020 р. про накладення арешту на майно, а саме: зарядний пристрій марки «Samsung», телефон «Nokia», в який вставлено СІМ-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», блокнот червоного кольору, чоловічий годинник, пачка цигарок «Київ», гроші в сумі 45 грн. 85 коп., мундштук, чьотки, які були виявлені та вилучені в підозрюваного ОСОБА_3 04.10.2018 р. скасувати (а.с. 98, 99).

Речові докази: зарядний пристрій марки «Samsung», чохол для мобільного телефону та мобільний телефон марки «Samsung» з сім-карткою оператора «Київстар», сумку червоного кольору, всередині якої містяться особисті речі потерпілої: 2 жіночих туші, помада, пластикова бірка з магнітами з написом «Офіціант Мар`яна», жіночий станок для гоління, баночка мазі, кулькова ручка, чек з ТОВ «АТБ-маркет», гроші в сумі 4 грн 50 к., три гумки для волосся, фартух коричневого кольору, футболку, штани, кепку та шкарпетки, пакет жовтого кольору, в якому знаходиться змінне взуття, поліетиленовий пакет коричневого кольору, в якому є побутова хімія: вологі серветки, кульковий дезодорант «Nivea», упаковка сухих серветок марки «Comfort», книга Джона Лютера «Автобіографія», в яку вставлено одну відкритку та ще один поліетиленовий пакет «АТБ Маркет», всередині якого знаходяться такі речі: порошок для чищення марки «Gala», миючий засіб для підлоги та стін марки «RIO», крем для чищення марки «RIO», миючий засіб марки «Fairy», поліетиленовий пакет «АТБ Маркет», всередині якого знаходиться пачка різаного сиру «Сметанковий», банка квасолі марки «Своя лінія», куряче філе в пакеті марки «Наша ряба», пакет молока марки «Своя лінія», хліб різаний в пакеті марки «Здоров`я», пачка макаронів марки «Sorenty», упаковка ковбаси різаної марки «М`ясна лавка», банка йогурту «Активіа», чотири банани, вісім цибулин, які передані на відповідальне зберігання потерпілій повернути потерпілій ОСОБА_7 (а.с. 72-73).

Речовий доказ: диски з відеозаписами з нагрудних камер відеореєстраторів працівників поліції за 04.10.2018 р. залишити при матеріалах кримінального провадження (а.с.110).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1