Справа № 639/1473/20
Провадження №1-в/639/225/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції провадження за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 року за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,
про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України(в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), -

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) звернулася засуджений ОСОБА_4 ..
В своєму клопотанні ОСОБА_4 просив зарахувати час перебування під вартою з моменту затримання 29.08.2017 року до вступу вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 року в закону силу до строку покарання відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
Засуджений в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_4 , оскільки останній засуджений за вчинення злочину, який було вчинено після 21.06.2017 року, тому не має правових підстав для зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та дослідивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст.72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.
При цьому згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015р.) у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року, згідно якого норму ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений востаннє вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 року по кримінальному провадженню №0001470 (судова справа №641/5720/17) за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Вказаним вироком остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2017р. Також вироком визначено строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 29.08.2017р., тобто з моменту фактичного затримання як вказано у вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2017р.
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 року набрав законної сили 19.05.2018р.
При цьому ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2017р. по справі №641/5720/17 було постановлено тимчасово залишити ОСОБА_4 у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Водночас, злочини, за які засуджений ОСОБА_4 вищезазначеним вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 року, було вчинено після 21.06.2017 року, а саме - 29.06.2017р. та 25.07.2017р.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі №663/537/17 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).
Згідно пунктів 105 - 107 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 року засуджений за злочини, які було вчинено після 21.06.2017 року, тому не має правових підстав для застосування стосовно нього ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
Щодо посилань ОСОБА_4 на інші вироки, якими він був засуджений, то необхідно зазначити таке.
1.Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.07.2017р. по справі №641/2819/17 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Вказаним вироком визначено термін відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку. Отже, попереднє ув`язнення (тримання під вартою) до ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні не застосовувалось.
2.Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2017р. по справі №638/13057/17 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та йому було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України приєднано повністю покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.07.2017р., та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці. Визначено строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 29.08.2017р., тобто з моменту фактичного затримання. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 залишено без змін.
З матеріалів особової справи вбачається, що в рамках вказаного кримінального провадження №0003777 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 29.08.2017р.
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2017р. залишений без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13.03.2018р.
Водночас, як вбачається зі змісту вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2017р. злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, за який ОСОБА_4 засуджено зазначеним вироком, був скоєний 29.07.2017р., тобто після набрання чинності Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, яким визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, а тому, з урахуванням правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі №663/537/17, відповідний строк попереднього ув`язнення не може бути зарахований до строку покарання ОСОБА_4 за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015р..
З огляду на викладене, враховуючи, що підстави зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року відсутні, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити.
Керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотаннязасудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1