Провадження №1-кс/463/1306/20
У Х В А Л А

10 березня 2020 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002210 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

прокурор звернулась з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Peugeot 807», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на даний час зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , з можливістю його вилучення.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0002210 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 та ч.2 ст.289 КК України щодо підробки документів, за допомогою яких здійснено відчуження автомобіля марки «Peugeot 807», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , та заволодіння вказаним автомобілем. З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, призначення відповідних експертиз, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні просить накласти на арешт на автомобіль з можливістю його вилучення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала. Додатково зазначила, що заявник, якій належав автомобіль жодних довіреностей на продаж автомобіля не надавала, у місті Києві в час складення довіреності не була. На даний час встановлення місцеперебування автомобіля, у зв`язку із чим слідству необхідно накласти на нього арешт з можливістю його вилучення.

Заслухавши пояснення прокурора, оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0002210 від 21 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, ч.2 ст.289 КК України щодо можливої підробки документів та заволодіння автомобілем марки «Peugeot 807», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_5 , проте на даний час зареєстрований за ОСОБА_4 .

Як вбачається із матеріалів клопотання заявник зазначає, що довіреностей на продаж автомобіля не надавала, у місті Києві в час складення довіреності не була, громадянина ОСОБА_6 , який нібито від її імені укладав угоду не знає, автомобіль фактично викрадено і відчужено без її згоди.

З показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що він підтвердив обставини набуття у власність заявниці вказаного автомобіля і реєстрацію його за нею. Разом з тим він підтвердив, що на другий день під привидом додаткових ремонтних робіт він забрав у заявниці автомобіль, оскільки він їй не подобався, то продав його без неї, а гроші не повернув.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що автомобіль марки «Peugeot 807», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на даний час зареєстрований за ОСОБА_4 , може бути доказом та предметом вчинення злочину, оскільки за версією слідства без згоди власника по підробленому дорученню вибув із її власності, а тому може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку з чим клопотання слід задоволити та накласти арешт на вказане майно із забороною користування та розпорядження шляхом його вилучення, оскільки таке як предмет злочину може бути приховуване, пошкоджене, зіпсуте, знищене, передано іншій особі.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання задоволити.

Накласти у кримінальному провадженні №0002210 арешт на автомобіль марки «Peugeot 807», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на даний час зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , із забороною користування та розпорядження шляхом його вилучення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1