КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/555/20
Провадження № 1-кс/534/183/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 01.04.2020 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Комсомольська Полтавської області, громадянки України, неодруженої, непрацюючої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_4 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, запобіганням спробам останньої переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні низки кримінальних правопорушень проти власності за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2020 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прибула до приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, з використанням металевого предмету, пошкодила вхідні двері вищевказаної квартири та проникла в середину, звідки здійснила крадіжку ноутбуку марки «Asus» моделі «Х555S» чорного кольору, вартістю 4950 грн., банківської карти емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , 1000 гривень, які належать ОСОБА_7 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_6 місце скоєння злочину покинула та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 5950 грн.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.357 КК України.

08.04.2020 близько 07 год. 00 хв., в той час коли ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 перебувала на лаві поблизу дитячого майданчику, поруч з буд.№23 по просп.Героїв Дніпра у м.Горішні Плавні, та помітивши, що останній втратив свідомість від випитого алкогольного напою, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення його майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів і мети, з кишені куртки ОСОБА_8 , здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Meizu» моделі М5S золотого кольору, вартістю 1433,33 грн., з гаманця посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , яке є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, та з зап`ястя руки фітнес браслет «Xiaomi Mi Smart Band 4 Black» вартістю 483 грн., які належать ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_6 місце скоєння злочину покинула та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1916,33 грн.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.357 КК України.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні внесене клопотання підтримав повністю, посилаючись на зазначені у ньому обставини. Зазначаючи про наявність ризиків пов`язаних із можливим переховуванням, знищенням речей, які мають істотне значення, вчиненням іншого кримінального правопорушення, та незаконного впливу на свідків, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив, що ОСОБА_6 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, маючи непогашену судимість, у період іспитового строку продовжила вчиняти кримінальні правопорушення. Ризик ухилення вмотивований тим, що під загрозою покарання ОСОБА_6 може переховуватись від слідства та суду, стійких соціальних зв`язків не має. Зазначаючи про те, що свідками одного з вчинених ОСОБА_6 злочинів є неповнолітні особи, прокурор наголосив про існування ризику незаконного впливу на свідків. Крім того вказав, що на даний час місце знаходження викраденого майна не встановлено, а отже існує ризик знищення речей, які мають істотне значення.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість та незаконність останнього та просив застосувати до ОСОБА_6 , яка є вагітною та має малолітню дитину, запобіжний захід у виді нецілодобового домашнього арешту, з наданням їй часу для прогулянок з дитиною.
Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечуючи свою причетність до інкримінованих їй кримінальних правопорушень, просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із утриманням під вартою, так як вона має маленьку дитину, за якою бажає здійснювати догляд. ОСОБА_6 посилалась також на те, що знаходиться у стані вагітності, однак не може стати на облік у зв`язку із карантином.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка мати підозрюваної ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_6 є її донькою, яка останній час проживала по АДРЕСА_3 . В разі застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, просила визначити місцем перебування останньої її домашню адресу, де фактично ОСОБА_6 постійно проживала раніше. Також свідок заначила, що вона доглядає за онукою (малолітня дитина ОСОБА_6 ), проте донька матеріально утримує свою дитину та постійно навідує її.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрювану та її захисника, показання свідка, дослідивши матеріали клопотання, приєднані до нього письмові докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.1 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000225 від 01.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 27.04.2020 ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручені підозрюваній ОСОБА_6 27.04.2020 о 09 год. 47 хв.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за фактами кримінальних правопорушень пов`язаних із викраденням чужого майна та незаконним заволодінням паспортом, іншим важливим особистим документом; протоколами прийняття заяв про кримінальне правопорушення; протоколами допиту потерпілих та свідків; протоколами огляду місця події, довідками ПТ «Соколенко і Компанія», згідно із якими ОСОБА_6 31.03.2020 отримала фінансовий кредит під заставу ноутбуку марки «ASUS», який 01.04.2020 викупила та 12.04.2020 звернулась з метою отримання фінансового кредиту під заставу мобільного телефону марки «MEIZU»; протоколами огляду предметів та пред`явлення особи для впізнання тощо.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, які відносяться, в тому числі й до тяжких злочинів.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність чотирьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, здійснення незаконного впливу та свідків, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, а також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення. Наявність зазначених ризиків була підтримана слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості застосування до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
За таких обставин, за відсутності переконливих доказів на підтвердження можливості підозрюваної ОСОБА_6 переховуватись від слідства та суду, вказаний ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов.

В судовому засіданні слідчим було підтверджено відсутність фактів ухилення підозрюваної під час здійснення досудового розслідування. Також, згідно із приєднаними до клопотання матеріалами та поясненнями підозрюваної і свідка в судовому засіданні, остання має постійне місце проживання, де мешкає із матір`ю, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , 2019 року народження, а отже має стійкі соціальні зв`язки. Наразі, згідно із наданим стороною захисту протоколом ультразвукового дослідження, ОСОБА_6 перебуває на 16 тижні вагітності. Однак в цьому документі зазначено, що висновок не є діагнозом та потребує консультацію лікаря-спеціаліста, рекомендовано плановий УЗД-огляд.

Ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовано стороною обвинувачення, можливістю підозрюваної вчиняти тиск на неповнолітніх свідків, а ризик знищення речей, тією обставиною, що викрадені речі не були знайдені і підозрювана відмовляється повідомити місце зберігання викраденого майна.

Між тим, жодного доказу на підтвердження можливості підозрюваної вчиняти такі дії, слідчим та прокурор наведено не було.

Разом із тим, слідчий суддя вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрювана будучи раніше судимою особою обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох нових злочинів проти власності в період іспитового строку за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.08.2019.

Згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України. При цьому, згідно із матеріалами справи останнього разу ОСОБА_6 засуджена 13.08.2019 вироком Комосомльського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Також, за посиланням сторони обвинувачення, і це узгоджується із приєднаними до клопотання матеріалами, прокуратурою наразі скеровано до Комсомольського міського суду Полтавської області чотири обвинувальні акти відносно підозрюваної ОСОБА_6 , рішення у яких по суті не прийняті.

Згідно із поясненнями підозрюваної ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання, остання офіційно не працевлаштована, отримує допомогу на дитину.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновків, що докази, надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень та достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Між тим, за змістом ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, серед іншого, зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи рішення з цього питання, суд має дослідити обставини, які відповідно до ст.178 КПК України враховуються при застосуванні запобіжного заходу, обґрунтованість такого застосування щодо конкретної особи, зважаючи на дані про її соціальні зв`язки, місце проживання, схильності, способу життя і поведінки тощо.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 у справі «Хайредінов проти України»).
Умовою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (виходячи з його правової природи), серед іншого має бути також обґрунтована впевненість судді у тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи відсутність у підозрюваної негативних характеристик, наявність у неї міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, родичів, які можуть на час застосованого запобіжного заходу мати позитивний вплив на поведінку ОСОБА_6 , її молодий вік та стан здоров`я, а також не надання стороною обвинувачення переконливих доказів, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який знайшов своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а також відсутність інших ризиків, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом із тим, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, як такий, що зможе дієво запобігти ризику, доведеному під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні вивчалась можливість перебування підозрюваної під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_4 . Так, згідно із поясненнями підозрюваної та свідка, у вказаному житлі вона проживає з матір`ю, там же мешкає її малолітня донька.
Згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, підозрювана ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України не затримувалась.
При цьому вважаю за необхідне звернути увагу слідчого та прокурора на з`ясування обставин стану здоров`я підозрюваної, зокрема щодо вагітності та на необхідність невідкладного узгодження з підозрюваною механізму відповідного обстеження та отримання дозволу покидати місце постійного проживання в разі екстреної ситуації в умовах пандемії та встановленого карантину і в разі підтвердження вагітності підозрюваної звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням щодо зміни або пом`якшення запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,181,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 ;
-прибувати до слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_4 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 або суду за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної та прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області.
Строк дії ухвали закінчується 27 червня 2020 року.
Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1