Справа № 395/1304/15-к
Провадження № 1-кп/392/17/19
УХВАЛА

17 грудня 2019 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000136 від 1.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про визнання недопустимим доказом протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 17 грудня 2014 року, посилаючись на те, що підставою проведення даної негласної слідчої (розшукової) дії є ухвала слідчого судді апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 від 3 грудня 2014 року, в якій допущена помилка в зазначенні строку дії ухвали.

Обвинувачений заявив, що до виправлення помилки в ухвалі слідчого судді оперативні працівники не мали права проводити негласні слідчі (розшукові) дії.

Захисник підтримав клопотання, яке заявлено обвинуваченим.

Прокурор висловив заперечення з приводу заявленого клопотання, посилаючись на те, що негласні слідчі (розшукові) дії проводилися після постановлення 3 грудня 2014 року слідчим суддею відповідної ухвали.

Клопотання обвинуваченого про визнання доказу недопустимими на стадії судового розгляду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Обвинувачений і захисник вважають, що аудіозапис зустрічі громадянки ОСОБА_7 і адвоката ОСОБА_5 5 грудня 2014 року отримано оперуповноваженим Новоукраїнського МРВ УСБ України в Кіровоградській області без попереднього дозволу слідчого судді апеляційного суду Кіровоградської області, оскільки в ухвалі слідчого судді від 3 грудня 2014 року зазначено кінцевий термін дії ухвали 31 січня 2014 року; на момент проведення негласної слідчої (розшукової) дії описка у судовому рішенні не виправлена.

Прокурор вважає, що негласна слідча (розшукова) дія оперуповноваженим проводилася після постановлення 3 грудня 2014 року слідчим суддею відповідної ухвали.

Наведені обставини дають підстави для висновку суду про те, що вирішити питання про допустимість протоколу про проведення негласних (слідчих) розшукових дій від 17 грудня 2014 року можливо лише під час оцінки доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, оскільки судовий розгляд у справі не завершено.

Відповідно до приписів статті 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Тому, клопотання обвинуваченого про визнання протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій недопустимим на стадії судового розгляду є передчасним.
Керуючись статтями 371, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання доказу недопустимим на стадії судового розгляду залишити без задоволення.

Вирішити питання допустимості доказу - протоколу про проведення негласних (слідчих) розшукових дій від 17 грудня 2014 року під час оцінки доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
суддя