Коростишівський районний суд Житомирської області
Провадження № 1-кп/935/47/20
ВИРОК
Іменем України

08 квітня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження №0001858 від 05.05.2018 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ульянівка Житомирського р-ну Житомирської області, поляка, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, інваліда 3 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України

за ч.2 ст.125 , ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ

05.05.2018 близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_7 перебував у приміщенні кімнати Міського центру обліку бездомних осіб, розташованого у м.Житомирі по пров. 1-й Іподромний,15а, разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 на грунті неприязних відносин з ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння йому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , перебуваючи у кімнаті, підійшов до тумбочки та взяв з неї кухонного ножа. Після того він підійшов до ОСОБА_9 , який лежав на ліжку, та наніс йому один удар вказаним ножем в область шиї, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани, синця в під щелеповій ділянці справа та шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. У подальшому в цей же день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 на грунті неприязних відносин із ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння останньому смерті. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перебуваючи у кімнаті близько 14 год. 20 хв., тримаючи у правій руці кухонний ніж, підійшов до ОСОБА_6 , який лежав на ліжку, та наніс йому один удар вказаним ножем в ділянку серця, спричинивши останньому проникаюче колото-різане поранення передньої грудної стінки зліва у вигляді колото-різаної рани поверхні грудної стінки зліва в 3-му міжребер`ї, раневий канал якої проникав в грудну порожнину зліва-направо, зверху-вниз з пораненням лівої легені, проникаючим пораненням перикарду та непроникаючим пораненням правого шлуночка серця, що призвело до розвитку гемо перикарду (наявність крові в серцевій сорочці) із тампонадою серця та наявною гематомою межістіння, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення. Надалі дії ОСОБА_7 були припинені мешканцями Міського центру обліку бездомних осіб. Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково, показав, що проживає у міському центрі для безпритульних осіб в одній кімнаті з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з останнім мав добрі відносини, а із ОСОБА_6 не дуже, оскільки він постійно ображав його. 05.05.2018 конфліктів з потерпілими не мав, після обіду зайшов до кімнати, ОСОБА_6 щось сказав на його адресу, тоді він узяв у тумбочці ніж та наніс удар ОСОБА_6 в ділянку грудної клітки. Як та куди вдарив ОСОБА_9 не пам`ятає. Алкоголь у той день не вживав. Наполягає, що умислу вбивати не мав, разом з тим, мотиви вчинення злочинів пояснити не може.

Захисник ОСОБА_8 підтримала позицію обвинуваченого, вважає, що дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч.1 ст.121 КК України, оскільки поведінка ОСОБА_7 свідчить про те, що він вчинив усі необхідні дії, які залежали від його волі та не мав наміру вбивати потерпілого ОСОБА_6 . Тому просить перекваліфікувати дії обвинуваченого по епізоду нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_7 щодо часткового визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, оскільки вони спростовуються показаннями інших учасників судового провадження, а також сукупністю наданих і досліджених, у відповідності до положень ст.358 КПК України, доказів, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що проживає у Міському центрі для безпритульних осіб. 05.05.2018, у кімнаті були присутні, окрім нього, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Будь-яких конфліктів не було. ОСОБА_7 раптом схопився та вдарив ОСОБА_9 ножем у шию, який після цього вибіг з кімнати, потім ОСОБА_7 наніс йому один удар ножем правою рукою у ділянку серця, при цьому кричав: «Уб`ю в серце!». Після цього ОСОБА_7 намагався нанести йому ще удар, проте, не зміг, оскільки він чинив опір, утримуючи руку обвинуваченого. Після цього було викликано «Швидку допомогу». Наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні показала, що проживає у Міському центрі для безпритульних осіб. 05.05.2018 почула крики, після чого було викликано «Швидку допомогу» та поліцію, бачила, як ОСОБА_6 тримався за груди. Безпосереднім свідком подій не була.

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.2018, згідно якої ОСОБА_9 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який 05.05.2018 у кімнаті спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 спричинив йому тілесні ушкодження у виді поранення шиї;

-протоколом огляду місця події від 05.05.2018 з фототаблицею до нього, згідно якого місцем огляду являється приміщення кімнати №2 (для осіб з інвалідністю) міського центру обліку бездомних осіб м.Житомир, на ліжку №4 виявлено підковдру, на якій розташовані чисельні плями бурого кольору, на підлозі між ліжками №4 та №5 також виявлені плями бурого кольору. Місцем огляду являється також кімната №4, де на столі виявлено ніж, на лезі якого наявні плями бурого кольору;

-протоколом огляду предмета від 06.05.2018, згідно якого предметом огляду являється кухонний ніж, вилучений в ході проведення огляду місця події у житловій кімнаті Центру бездомних осіб за адресою АДРЕСА_2 . Вказаний ніж має лезо та рукоятку, чорного кольору. Ніж загальною довжиною 180 мм, довжина леза 80 мм, рукоятки 100 мм. При візуальному огляді на лезі наявні плями бурого кольору;

-протоколом огляду предмета від 06.05.2018, згідно якого предметом огляду являється підодіяльник світло-голубого кольору, вилучений в ході проведення огляду місця події у житловій кімнаті Центру бездомних осіб за адресою АДРЕСА_2 . При огляді вказаного підодіяльника на деяких його краях виявлено плями бурого кольору, різними формами та розмірами;

-висновком експерта №1014 від 11.05.2018, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено проникаюче колоте-різане поранення передньої грудної стінки зліва у вигляді наявної колото-різаної рани по передній поверхні грудної стінки зліва в 3-му міжребер`ї, раневий канал якої проникав в грудну порожнину зліва-направо , зверху-вниз з пораненням лівої легені, проникаючим пораненням перикарду та непроникаючим пораненням правого шлуночка серця, що призвело до розвитку гемоперикарду (наявність крові в серцевій сорочці) із тампонадою серця та наявною гематомою міжістіння. Вищевказані ушкодження утворились від дії колючо-ріжучого предмету, в термін та за обставин, вказаних в ухвалі суду. Проникаюче колото-різане поранення передньої грудної стінки зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення;

-висновком експерта №1129 від 22.05.2018, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено колото-різану рану, синець в під щелеповій ділянці справа та шиї, які утворились від дії колючо-ріжучого предмету , не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілим та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

-висновком експерта №545 від 20.06.2018, згідно якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. Кров Крушевського відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. У вирізці марлевого тампону-змиву з підлоги, об.№1, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№1 виявлено антигени А і В. Оскільки для дослідження не доставлено контроль предмета-носія /змив з ділянки, що знаходиться в безпосередній близькості від плями крові/, зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тільки тампону-змиву з кров`ю не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров в об.№1 може належати будь-якій особі, організму якої властиві антигени А і В у межах системи АВО. Такою особою може бути і потерпілий ОСОБА_6 ;

-висновком експерта №134/ц від 19.06.2018, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи АВ /IV/ ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні наданого на експертизу ножа /об.1,2/ виявлена кров людини, поодинокі епітеліальні клітини та знайдені міікрофрагменти жирової тканини. Статева належність крові та епітеліальних клітин не встановлена через відсутність в препаратах клітинних елементів, придатних для статево-специфічної диференціації. При серологічному дослідженні даних об`єктів виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Враховуючи обставини справи і отримані результати можна зробити висновок, що кров знайдена на ножі /об.1,2/ могла утворитись при травмуванні тіла особи, в крові якої містяться антигени А і В ізосерологічної системи АВО, в тому числі, і від потерпілого ОСОБА_6 . На клинку ножа виявлені об`єкти подібні до волосся, які вилучені, опечатані та передані слідчому;

-висновком експерта №544 від 15.06.2018, згідно якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. У досліджуваній вирізці з марлевого тампону, об.№2 виявлено кров людини. В результаті серологічного дослідження в об.№2 виявлено антиген А. Оскільки для дослідження не доставлено контрольний змив предмета-носія до об.№2, зробити категоричний висновок про походження антигену А в даному об`єкті неможливо. У досліджуваній вирізці з марлевого тампона, об.№1 сліди крові не виявлено;

-висновком експерта №547 від 20.06.2018, згідно якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. У вирізці з підковдри, об.№1-4, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні об. №1-4 виявлені антигени А і В. Походження даних антигенів в зазначених об`єктах можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени А і В у межах системи АВО. Такою особою може бути потерпілий ОСОБА_6 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.06.2018, що проводився у кімнаті проживання чоловіків у Міському центрі обліку бездомних осіб у м.Житомирі за адресою АДРЕСА_2 , за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого останній відобразив події, що стались 05.05.2018, зокрема нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень йому та ОСОБА_9 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.05.2018 , що проводився у кімнаті у Міському центрі обліку бездомних осіб у м.Житомирі за адресою АДРЕСА_2 , за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого останній відобразив події, що мали місце 05.05.2018, зокрема, за яких обставин ОСОБА_7 наніс ножем тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а саме не пояснюючи своїх дій, взяв кухонний ніж, що лежав на тумбочці, який належить свідкові, та спочатку підійшов до ОСОБА_9 , який лежав на ліжку, та вдарив його ножем. Надалі підійшов до ОСОБА_6 , який також лежав на своєму ліжку, коли повернувся, ОСОБА_6 лежав на іншому ліжку, що стояло поруч, у ділянці грудної клітки було видно червоні плями, а ОСОБА_7 тримав у руках ножа;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.05.2018 , що проводився у кімнаті у Міському центрі обліку бездомних осіб у м.Житомирі за адресою АДРЕСА_2 , за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого остання відобразила події, що мали місце 05.05.2018, зокрема, механізм нанесення ОСОБА_7 ножових поранень ОСОБА_6 , а саме, зайшовши у кімнату для чоловіків, побачила, як ОСОБА_7 , сидячи поверх на потерпілому ОСОБА_6 , наніс останньому один удар кухонним ножем, який він тримав у правій руці, у ділянку грудної клітки, побачила також ОСОБА_9 , який лежав на іншому ліжку та тримався за шию руками, вона покликала на допомогу та викликала поліцію;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2018, що проводився у кімнаті проживання чоловіків у Міському центрі обліку бездомних осіб за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого останній показав механізм нанесення ОСОБА_7 ножових ударів йому та потерпілому ОСОБА_6 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2018, що проводився у кімнаті проживання чоловіків у Міському центрі обліку бездомних осіб за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого останній показав механізм нанесення ОСОБА_7 ножових ударів йому та потерпілому ОСОБА_6 , а саме, не пояснюючи своїх дій, тримаючи у руках кухонний ніж, ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та наніс йому удар ножем у шию, надалі підійшов до ОСОБА_6 на вдарив його ножем у ділянку серця;

-постанова слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП у Житомирській області від 06.05.2019 про визнання предметів речовими доказами, зокрема, змиви плям бурого кольору, зроблені з підлоги кімнати за адресою: пров.1-й Іподромний,15а м.Житомир, змиви з рук ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин з пальців обох рук ОСОБА_7 , епітелії з внутрішніх поверхонь лівої та правої щоки ОСОБА_7 , вилучені в ході проведення огляду місця події;

-постанова слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП у Житомирській області від 06.05.2019 про визнання предметів речовими доказами, зокрема, кухонного ножа, підковдри блакитного кольору, вилучені в ході проведення огляду місця події;

-медичні документи на ОСОБА_7 /індивідуальна програма реабілітації інваліда 3 групи №2157, виписка із медичної карти від 25.03.2010/;

-облікова картка клієнта на ім`я ОСОБА_7 БО «Комплексний заклад соціального захисту для осіб, що потрапили у складні життєві обставини»;

-довідка Житомирської обласної психіатричної лікарні №2567 від 15.05.2018 згідно якої ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває;

-довідка про судимість ОСОБА_7 ;
-характеристика на ОСОБА_7 надана за місцем проживання - характеризується позитивно;

-висновок судово-психіатричного експерта №141 від 16.08.2018, згідно якого ОСОБА_7 на період кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, виявляв ознаки органічного ураження головного мозку, поєднаного ґенезу /судинно-інтоксикаційного/ з легким когнітивним зниженням та емоційно-вольовими порушеннями /МКХ-10, F 07.8/та психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності / МКХ-10, F 10.24/. ОСОБА_7 на період кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 на теперішній час стійким хронічним психічним розладом не страждає, виявляє ознаки Органічного ураження головного мозку поєднаного ґенезу судинно-інтоксикаційного/ з легким когнітивним зниженням та емоційно-вольовими порушеннями /МКХ-10, F 07.8/та психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності / МКХ-10, F 10.24/. ОСОБА_7 стійким хронічним психічним розладом , тимчасовим розладом не страждає, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними . ОСОБА_7 страждає хронічним алкоголізмом, внаслідок цього потребує застосування відносно нього лікування з приводу хронічного алкоголізму.

Допитати потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні не представилось можливості, оскільки згідно повідомлення Житомирського міськрайонного відділу ДРАЦС №57/13/2/23 від 04.01.2020 в їх архіві зберігаються актові записи про смерть ОСОБА_9 №2258 від 05.09.2019 та про смерть ОСОБА_11 №382 від 01.02.2019..

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень ст.85 КПК України, належними є доказами, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у постанові ККС ВС №653/1302/15-к від 26.02.2019, замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, за наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Про наявність прямого умислу можуть свідчити конкретні діяння винної особи, які завідомо для нього мали потягти за собою наслідки і не призвели до бажаного наслідку лише через обставини, які не залежали від його волі. Тобто злочинна діяльність при закінченому замаху характеризується тим, що об`єктивно вона є закінченою та суб`єктивно реалізованою - особа зробила все необхідне, щоб досягти мети і вчинила всі дії для досягнення злочинного результату.

Судом ретельно досліджено докази, що мали значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховано спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого і потерпілих, що передувала подіям, їх стосунки.

Судом встановлено, що обвинувачений наніс удари ножем потерпілому ОСОБА_9 у ділянку шиї, завдавши йому легких тілесних ушкоджень, та потерпілому ОСОБА_6 у ділянку серця, завдавши тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя у момент спричинення. При цьому, під час завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , обвинувачений кричав: «Уб`ю в серце!», намагався завдати ще ударів, проте зустрів активний супротив потерпілого ОСОБА_6 , і саме тому, на переконання суду, не зміг довести злочин до кінця. Вибір знаряддя злочину, заподіяння тілесних ушкоджень в область життєво-важливих органів, зокрема ділянка серця, вцілому поведінка обвинуваченого вказують на те, що останній діяв з умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_6 , а також нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 . Сам обвинувачений визнає факт завдання ним тілесних ушкоджень потерпілим, проте, заперечує наявність умислу на вбивство. Разом з тим, обвинувачений зазначив про наявність суперечностей між ним та потерпілим ОСОБА_6 , хоча пояснити причину своїх дій не зміг.

Зазначені вище та досліджені у судовому засіданні докази колегія суддів визнає належними та допустимими, відтак кладе їх в основу обвинувального вироку, при цьому, позиція обвинуваченого щодо часткового визнання своєї винуватості, на думку суду, спрямована на пом`якшення кримінальної відповідальності, оскільки суперечить встановленим в судовому засіданні обставинам справи. Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена у ході судового розгляду поза розумним сумнівом і його умисні дії, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_9 , суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України; умисні дії, які виразились у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_8 про зміну правової кваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України, посилаючись на те, що умислу вбивати потерпілого ОСОБА_6 останній не мав, оскільки припинив свої протиправні дії самостійно, хоча мав можливість довести свій злочинний намір до кінця, однак цього не зробив, не знайшли свого підтвердження під час судового слідства та спростовуються зазначеними вище та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Судом враховуються положення ст.3 Загальної Декларації прав людини, згідно яких кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність, а також положення ст.6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст.2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод, згідно яких право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст.3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину проти особи похилого віку та особи з інвалідністю.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, розлучений, утриманців не має, є особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, його вік, характеризуючи дані, враховуючи обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_6 , який наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого можливо виключно в умовах ізоляції його від суспільства та призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємих йому статей особливої частини Кримінального кодексу України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження, здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою строком на 60 днів, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Суд зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у періоди з 05.05.2018 по 06.09.2018, а також з 18.01.2019 до набрання вироком законної сили відповідно до правил ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають до стягнення з ОСОБА_7 за проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи №141 від 16.08.2018 у сумі 7805 грн. 70 коп.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 50, 66, 67, 72, 85, 94, 100, 124, 369-376 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді 4(чотирьох) місяців арешту.
Визнати винуватм ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк - 7( сім)років .
Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначити остаточне покарання у виді 7( семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили вважати продовженим.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати, зарахувавши попереднього ув`язнення у періоди з 05.05.2018 по 06.09.2018, а також з 18.01.2019 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи №141 від 16.08.2018 у сумі 7805 грн. 70 коп.

Речові докази по справі - змиви плям бурого кольору, зроблені з підлоги кімнати за адресою: пров.1-й Іподромний,15а м.Житомир, змиви з рук ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин з пальців обох рук ОСОБА_7 , епітелії з внутрішніх поверхонь лівої та правої щоки ОСОБА_7 , кухонний ніж, підковдру блакитного кольору - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2