У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 лютого 2020 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, студента 3-го курсу Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000634 від 07.12.2019 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_10
захисники ОСОБА_6 ,
ОСОБА_8 ,

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 04 лютого 2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисники просять ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід з триманням під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисники просять ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештуза адресою: АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Апелянти зазначають, що клопотання слідчого та рішення слідчого судді, щодо обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не обґрунтовані, оскільки відсутні будь які обставини передбачені ст.177, 178 КПК України.

Вважають, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Захисники вважають, ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначають, що підозрюваний ОСОБА_9 страждає на цукровий діабет I типу, важка форма, в стадії декомпенсації, кетоацидоз, потребує постійного вживання ліків, контролю рівня глікемії 5-7 раз на добу, рівня кетону щоденно, дегідратаціної терапії, дієтичного харчування та постійної кваліфікованої медичної допомоги, а тому не може утримуватись в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», оскільки, установа не здатна забезпечити його медичний догляд та лікування.

Стверджують, що суд не встановив наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні та можливість застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Вказують, що підозрюваний ОСОБА_9 є особою молодого віку, навчається на третьому курсі НУК ім. адмірала Макарова, має позитивні характеристики, зареєстрований та постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю, має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 07.12.2019 року близько 02 год. 30 хв. у темний час доби, керуючи автомобілем LEXUS IS 300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проспекту Богоявленському в м. Миколаєві з боку вул. Кузнецької у напрямку вул. Південної по вологій, освітленій міським електроосвітленням, асфальтованій проїзній частині. Під час руху водій ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1, 12.1 та 11.4 Правил дорожнього руху України, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним, ігноруючи заборону виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій в той час у напрямку вул. Кузнецької в м. Миколаєві рухався автомобіль DAEWOO SENS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 та допустив зіткнення з ним. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля DAEWOO SENS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.

07.12.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000634 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

07.12.2019 року о 09 год. 25 хв. у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_9 та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Слідчим до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до підозрюваного ОСОБА_9 , з метою запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання доведеним ризикам та прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель двох осіб.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Підозра є обґрунтованою та підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.12.2019 року та схемою до нього; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_9 даної дорожньо-транспортної пригоди.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та слідства, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Судом взято до уваги тяжкі наслідки від вчинення кримінального правопорушення, які полягають у загибелі двох осіб, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, а також враховано той факт, що, окрім інших, безпосередніми свідками у кримінальному провадженні є особи, які знаходились з ОСОБА_9 в автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди та з якими останній підтримує дружні зв`язки.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання апелянтів на те що, підозрюваний має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, має позитивну характеристику, навчається у вищому навчальному закладі, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, не можуть бути взяті до уваги, оскільки, вказані факти не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, ризики, встановлені слідчим суддею у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.

Доводи захисників, щодо наявності у ОСОБА_9 певного захворювання та погіршення його стану здоров`я, не можуть бути взяті до уваги, оскільки, слідчим суддею у своєму рішенні зазначено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховано стан здоров`я підозрюваного, при цьому матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства, з чим погоджується колегія суддів. Крім того, для надання медичної допомоги особам, які перебувають під вартою створена Державна установа «Центр охорони здоров`я ДКВС України». Відповідно до порядку надання медичної допомоги зазначеним особам узакладах охорони здоров`я ДКВС надаються екстрена медична допомога, первинна медична допомога, спеціалізована (вторинна) медична допомога. Медична допомога вказаним особам у закладах охорони здоров`я ДКВС надається відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством. Екстрена медична допомога особам, які перебувають під вартою у закладах охорони здоров`я ДКВС надається відповідно до Закону України "Про екстрену медичну допомогу" та Порядку надання екстреної медичної допомоги особам, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2012. А тому, при наявності певних захворювань та необхідності отримання лікування ОСОБА_9 має можливість отримати таке лікування у відповідних закладах охорони здоров`я.

Крім того, колегія суддів визнає неспроможними доводи апеляційної скарги щодо не визначення розміру застави. Так, згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель двох осіб, колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2019 року, якою до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 лютого 2020 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді