19.06.2020
Справа № 642/3654/19
Провадження № 1-кс/642/1225/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0001205 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчим відділом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001205 від 14.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що В ході досудового розслідування встановлено, що 13 травня 2019 року, у денний час, ОСОБА_6 маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою наживи та швидкого особистого збагачення незаконним шляхом, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , та впевнившись, що у даному домоволодінні нікого немає, та за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, далі через вікно проник до будинку, звідки таємно викрав особисте майно ОСОБА_7 , а саме: з тумби в спальні таємно викрав ноутбук «Lenovo G40-30», вартістю 4 000 грн., та з шафи на кухні таємно викрав відеокамеру «4K Ultra HD», вартістю 505 грн. 75 коп.

Після чого ОСОБА_6 залишив місце скоєння злочину з викраденим майном, та розпорядився ним за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 4 505 грн. 75 коп.

Крім того, 09 квітня 2020 року, у денний час, ОСОБА_6 маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою наживи та швидкого особистого збагачення незаконним шляхом, прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, далі через незаперті вхідні двері проник до будинку, звідки зі шафи в кімнаті таємно викрав грошові кошти в сумі 12 000 грн., та з кишені піджака, який знаходився на вішалці в коридорі, таємно викрав грошові кошти в сумі 500 грн.

Після чого ОСОБА_6 залишив місце скоєння злочину з викраденим майном, та розпорядився ним за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 12 500 грн.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення чужого майна - крадіжки, вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у житло.

Останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні докази, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 13.05.2019 , близько 16.30 виявив, що з його будинку АДРЕСА_2 вчинена крадіжка його особистого майна;

показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 13.05.2019 з будинку її батьків за адресою: АДРЕСА_2 вчинена крадіжка, у тому числі викрадена відеокамера «4K Ultra HD»;оглядом місця події від 13.05.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлені та вилучені сліди рук на відрізках липкої стрічки; висновком судово- дактилоскопічної експертизи № 2/1056СЕ-19 від 28.10.2019, згідно якого сліди рук, вилучені під час огляду 13.05.2019 під час огляду місця події : домоволодіння АДРЕСА_2 , залишені ОСОБА_6 ;

Оглядом місця події від 06.06.2019: автомобіля «Черри Амулет», д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого вилучена камера «4K Ultra HD»;Речовим доказом камерою «4K Ultra HD», на яку накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова; Оглядом предметів камери «4K Ultra HD» - за участю свідка ОСОБА_9 , під час якого остання пояснила, що вказана камера, належить її батьку ОСОБА_7 , під час огляду виявлені фотознімки на картці пам`яті, які належать родині ОСОБА_10 ;Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 09.04.2020, в період часу з 10.30 до 12.30, з його домоволодіння АДРЕСА_3 вчинена крадіжка його особистого майна;Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 09.04.2020, приблизно о 10.30-12.00, вона бачила як з території домоволодіння ї сусіда ОСОБА_12 : АДРЕСА_3 вийшов невідомий чоловік, який направився в кінець провулка; Пред`явленням осіб для впізнання, піл час якого свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка який 09.04.2020 виходив з домоволодіння АДРЕСА_3 ;Оглядом місця події від 09.04.2020, під час якого в домоволодінні АДРЕСА_3 , виявлені та вилучені сліди рук на відрізках липкої стрічки; Висновком дактилоскопічної експертизи № 10/1/563СЕ-20 від 22.04.2020, згідно якого сліди рук, вилучені під час огляду 09.04.2020 під час огляду місця події: домоволодіння АДРЕСА_3 , залишені ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор послалися на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, тому що він підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена, крім того, ОСОБА_6 повідомлено про підозру СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області за ч.2 ст. 186 КК України, обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, та після внесення застави і звільнення з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 повторно вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, схильний до ведення злочинного образу життя, уявляє підвищену соціальну небезпеку.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш мякий запобіжний захід домашній арешт.

Захисник підозрюваного також заперечував проти обрання запобіжного у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, в тому числі на те, що докази зібрані органом досудового розслідування мають процесуальні порушення та є недопустимими. Також проси врахувати стан здоровя ОСОБА_6 . Вважає запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повні мірі забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно висунутої підозри ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна - крадіжки, вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних ( фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в кримінальному провадження обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних звязків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності слідчим та прокурором неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Хайредінов проти України», суд, встановивши порушення пункту 1 статті 5 Конвенції, зазначив, що не було розглянуто можливість застосування менш суворих запобіжних заходів, таких як підписка про невиїзд або застава, які могли б забезпечити доступність заявника для розслідування та судового розгляду. Взяття заявника під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням ризиків передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст.177 КПК України, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, той факт, що він раніше судимий, офіційно не працює, має постійне місце проживання, де проживає разом із родиною, має на утриманні неповнолітніх дітей, також слідчий суддя враховує відомості щодо стану здоровя ОСОБА_6 , та зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виконання ним додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушеннях, тяжкість інкримінованого злочину,

На підставі викладеного та керуючись 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 29 липня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати житло, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1.прибувати до СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області із встановленою періодичністю.

Строк дії ухвали до 29 липня 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання згідно до вимог ст. 181 КПК України направити до СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області для постановки на облік ОСОБА_6 , про що повідомити слідчому.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1