Справа № 159/1642/17
Провадження № 1-в/159/188/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2017 року за ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

03 грудня 2019 року до Ковельського міськрайонного суду надійшло клопотання
засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2017 року за ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що вироком Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 03 липня 2017 року його було засуджено за ч.2 ст.286 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23.09.2019 року його було звільнено умовно-достроково від відбуванння невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці 6 днів. Зазначає, що після відбування покарання вживає заходів щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому, однак на даний час влаштуватися на роботу по спеціальності, як водій, не має можливості оскільки позбавлений права керування транспортними засобами. За таких обставин просить звільнити його умовно-достроково від відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник клопотання підтримали, з підстав викладених у ньому та прохає його задовольнити.
Прокурор у судовому засідання вважав, що в задоволенні клопотання слід відмовити за безпідставністю.
Заслухавши учасників судового розгляду та проаналізувавши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно вироку Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 03 липня 2017 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23.09.2019 року ОСОБА_4 було звільнено умовно-достроково від відбуванння невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці 6 днів. Вказана ухвала суду набрала законної сили 30 вересня 2019 року.
За змістом ст.81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. До осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення та обмеження волі умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.
Крім цього, в постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" в пункті 7 зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 81 КК особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_4 не відбув навіть половини визначеного судом додаткового покарання, а відтак підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.55, 81, 286 КК України, ст.537 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2017 року за ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі на неї апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення до Волинського апеляційного суду .
Головуючий ОСОБА_1