Справа № 738/2189/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/234/20
Категорія - в порядку виконання Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 02 січня 2020 року про відмову у зарахуванні йому у строк покарання терміну перебування у слідчому ізоляторі,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про зарахування йому у строк відбування покарання періоду з 24.07.2019 по 25.09.2019 року, коли він перебував у Київському слідчому ізоляторі у зв`язку із розглядом його справи у Верховному суді із розрахунку день за два.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 січня 2020 року у задоволенні клопотання засудженого відмовлено. Таке рішення суд аргументував тим, що строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_6 закінчився із постановленням щодо нього ухвали Донецького апеляційного суду від 23.04.2019 року, тобто датою набрання вироком законної сили і зазначений засудженим строк це вже строк відбування покарання, а не попереднє ув`язнення.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала суду необґрунтована, оскільки відповідно до ст. 72 КК України перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, включається у строк попереднього ув`язнення, а він був доставлений для розгляду справи Верховним судом до слідчого ізолятора, 24.07.2019 року було відкрито провадження, а 25.09.2019 року винесено остаточне рішення, тому вважає, що даний період має бути йому зарахований із розрахунку день за два.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виходячи з положень статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, що застосовується до підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого і завершується з набуттям вироком законної сили.

Як слідує з матеріалів провадження, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 07.09.2018 року ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону 2046-VIII), ОСОБА_6 зараховано в строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 28.06.2017 року по 07.09.2018 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (а.с. 17-19).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23.04.2019 року вирок Краматорського міського суду від 07.09.2018 року в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 129 КК України було скасовано та провадження в цій частині закрито. У решті цей же вирок було залишено без змін (а.с. 20-21).

Згідно розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили від 13.05.2019 року, вирок суду, яким було вирішено рахувати строк відбування покарання засудженому з моменту взяття його під варту, тобто з 28.06.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області, набрав законної сили 23.04.2019 року.

Тобто, після набуття 23.04.2019 року вироком законної сили, перестав існувати юридичний факт, з яким закон України про кримінальну відповідальність пов`язує застосування частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII, а у ОСОБА_6 , який був взятий під варту 28.06.2017 року (а.с. 15,16), розпочався строк відбування покарання на підставі обвинувального вироку, а тому період з 24.07.2019 року по 25.09.2019 року, який наведений засудженим в апеляційній скарзі, не являється терміном попереднього ув`язнення в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 02.01.2020 року відповідає критеріям, передбаченим ст. 370 КПК України і підстав для її скасування чи зміни, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 02.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування йому у строк покарання терміну перебування у Київському слідчому ізоляторі № 13 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4