Справа № 953/8510/20
н/п 1-кс/953/5022/20
"24" червня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
За базами АРМОР, зазначений номер (кузова, шасі) в базі співпадає з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, але оскільки на ТЗ номеру не виявлено, визначити чи дійсно належить свідоцтво про реєстрацію даному ТЗ не є можливим.
Вищеописаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.
В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду надійшла заява від прокурора, в якій він просить провести судове засідання за його відсутності, у зв`язку з службовою зайнятістю. Клопотання підтримує в повному обсязі.
В судове засідання власники майна ОСОБА_4 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
28.05.2020 з 12.50 год до 13.30 год проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, траса КХД м03 501 км, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 28.05.2020, вилучено вказане в клопотанні майно.
Вказана копі ухвали, згідно копії розписки, отримана прокурором ОСОБА_3 03.06.2020.
Вказана копі ухвали, згідно копії розписки, отримана прокурором ОСОБА_3 17.06.2020 о 14.40 год.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Як зазначено вище, копія ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.06.2020, згідно копії розписки, отримана прокурором ОСОБА_3 17.06.2020 о 14.40 год., та 18.06.2020 клопотання прокурора про накладення арешту на майно після усунення недоліків, зазначених в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.06.2020, направлено поштою 18.06.2020, з дотриманням вимог ст. 116 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя вважає не пропущеним строк для звернення прокурора з зазначеним клопотанням про накладення арешту на майно.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Визначити місцем зберігання арештованого майна - місце мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1