Справа № 720/2750/19
Провадження № 1-кп/720/45/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника ювенальної поліції ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000360 від 27 листопада 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу Хотинської школи-інтернату № 2, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

27 листопада 2019 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , переслідуючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи по вул. Головна в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області та побачивши на узбіччі головної дороги виставлений на продаж автомобіль марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який належав на праві власності ОСОБА_6 , увійшовши у довіру до власника майна під приводом купівлі автомобіля та перевірки роботи транспортного засобу в русі, з дозволу власника сів за кермо автомобіля та всупереч попередньої домовленості, незаконно заволодів вказаним автомобілем, на якому направився в бік м. Чернівці та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 1 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та показав, що 27 листопада 2019 року приблизно о 14 годині 00 хвилин із рейсового автобуса по вул. Головна в с. Бояни Новоселицького району він побачив на узбіччі головної дороги виставлений на продаж автомобіль марки «Hyundai Tucson», із номерним знаком іноземної реєстрації, у зв`язку із чим, у нього виник раптовий умисел на незаконне заволодіння даним автомобілем. Підійшовши до власника автомобіля ОСОБА_6 , він повідомив йому , що бажає купити автомобіль та з дозволу останнього сів за кермо автомобіля нібито для перевірки його роботи в русі, після чого незаконно заволодів автомобілем, на якому направився в бік м. Чернівці, а в послідуючому в с. Горішні Шерівці Заставнівського району. По дорозі в м. Чернівці він підібрав своїх односельців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а в с. Горішні Шерівці Заставнівського району ОСОБА_12 , яким розповів, що він купив даний автомобіль.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 27 листопада 2019 року приблизно о 14 годині 00 хвилин до нього підійшов обвинувачений та запропонував купити автомобіль марки «Hyundai Tucson», із іноземною реєстрацією НОМЕР_1 , якого він виставив на продаж. Обвинувачений запропонував побачити роботу автомобіля у русі, після чого сів за кермо та поїхав в бік м. Чернівці. Спочатку по телефону обвинувачений відповідав, однак в подальшому виключив телефон, у зв`язку з чим він звернувся в поліцію. Керуючи автомобілем обвинувачений потрапив у ДТП, однак шкода йому повністю відшкодована.
Допитані як свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що 27 листопада 2019 року обвинувачений керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», із номерним знаком іноземної реєстрації, підібрав їх з дороги. Останній розповів, що він купив даний автомобіль. Того ж дня вони були затримані працівниками поліції.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали, що працюють інспекторами управління патрульної поліції Чернівецької області. 27 листопада 2019 року, перебуваючи на роботі, вони отримали інформацію про угон автомобіля марки «Hyundai Tucson», із номерним знаком іноземної реєстрації, якого вони виявили в с. Горішні Шерівці Заставнівського району під керуванням обвинуваченого.

Показання обвинуваченого співпадають з об`єктивними даними, що були здобуті під час огляду місця події згідно протоколу від 27 листопада 2019 року місця зупинення автомобіля марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , в с. Горішні Шерівці Заставнівського району.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27 листопада 2019 року вбачається, що потерпілий впізнав ОСОБА_9 як особу, яка незаконно заволоділа його автомобілем.
Відповідно до висновку судово-трасологічної експертизи № 1589-К від 13 грудня 2019 року один слід пальця руки розміром 17Х22 мм на відрізку прозорої липкої стрічки № 7 (з поверхні пластикової пляшки з під напою «Підбул», яка знаходилась на сидінні водія автомобіля марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 та була вилучена під час огляду місця події) залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_9 ..
Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 519-Р від 09 грудня 2019 року ринкова вартість автомобіля марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 становить 116560 гривень 11 копійок. Вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля становить 7944 гривень 38 копійок.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24 грудня 2019 року за участі неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , останній добровільно розповів про обставини незаконного заволодіння транспортним засобом, які не суперечать обставинам, що були встановлені в судовому засіданні.
Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, а злочинні дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ст. 289 ч.1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

ІІІ. Мотиви прийнятого судом рішення.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, відшкодування заподіяних збитків.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Із медичної довідки Заставнівської ЦРЛ вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря психіатра з 2015 року із діагнозом змішаний розлад поведінки та емоцій.
Вказане підтверджується висновком Заставнівської ЦРЛ про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток обвинуваченого.
Відповідно до характеристики за місцем проживання обвинувачений характеризується з посередньої сторони, трудолюбивий, не агресивний, однак схильний до бродяжництва та брехні.
З місця навчання обвинувачений характеризується з негативної сторони, як такий що зарекомендував себе як нестаранний, пасивний, неуважний, недисциплінований.
Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2015 року батьки ОСОБА_9 позбавлені батьківських прав щодо нього.
Розпорядженням Заставнівської райдержадміністрації Чернівецької області № 188-р від 10 липня 2019 року ОСОБА_5 призначено піклувальником над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_9 ..
Щодо характеристики обвинуваченого, то відповідно до висновку амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи № 52 від 20 грудня 2019 року ОСОБА_9 на даний час, як і на час вчинення кримінального правопорушення, ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки змішаного розладу поведінки та емоцій, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Рівень інтелектуальних досягнень ОСОБА_9 знаходиться в межах нижчої межі середньої норми та рівень його психічного і інтелектуального вольового розвитку цілком відповідає його дійсному віковому періоду.
Згідно положень ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому випадку до неповнолітнього судом застосовуються один або декілька заходів виховного характеру, зазначених в ч. 2 ст. 105 КК України.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» зазначено, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
Захисник неповнолітнього обвинуваченого висловив думку щодо доцільності звільнення обвинуваченого від покарання та застосування до нього заходу виховного характеру у вигляді передачі останнього під нагляд піклувальника, посилаючись на те, що ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, потерпілому відшкодовано заподіяні збитки, а тому на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Обвинувачений та законний представник неповнолітнього обвинуваченого підтримали позицію захисника; піклувальник обвинуваченого ОСОБА_5 просить передати їй під нагляд неповнолітнього обвинуваченого.
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру, зазначивши також на необхідність застосування заходу виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.
Згідно досудової доповіді Новоселицького районного сектору з питань пробації ОСОБА_9 повністю визнає свою провину у скоєному, має конструктивні плани на майбутнє, проявляє позитивну мотивацію до змін. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Виправлення підлітка можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.
На цьому наголошується й в п. 23.2 рекомендації СМ/Rес (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи державам членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, у неповнолітньому віці вчинив кримінальне правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаявся та відшкодував заподіяні збитки, із урахуванням його бездоганної поведінки після вчинення кримінального правопорушення, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк, суд приходить до висновку, що обвинувачений на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та його можливо відповідно до ст. 105 КК України звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
У відповідності до роз`яснень, викладених в п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, строк обмеження дозвілля або нагляду, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Вирішуючи питання про те, які саме примусові заходи виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст. 105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу обвинуваченого, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру - передачу під нагляд піклувальника та обмеження його дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки у виді заборони відвідувати розважальні заходи у нічний час.
Тривалість заходів виховного характеру, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно довідок про витрати на проведення судових експертиз розмір витрат на залучення експертів становить 2355 гривень 15 копійок.
Таким чином, судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру тривалістю до досягнення ним повноліття у виді:
1)передачі його під нагляд піклувальника ОСОБА_5 за її згодою;
2)обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборонити ОСОБА_9 відвідувати у нічний час з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин розважальні заклади.
Роз`яснити ОСОБА_9 , що протягом визначеного йому судом строку він повинен піддаватися заходам виховного характеру та не порушувати встановлені обмеження. У випадку ухилення від застосування до нього примусових заходів виховного характеру, ці заходи можуть бути скасовані судом із застосуванням до нього покарання.
Речовий доказ по справі автомобіль марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Новоселицькому ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, повернути власнику або законному володільцеві.
Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів по справі у розмір 2355 гривень 15 копійок.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1