УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 11 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000481 від 11.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на адресу СУ ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом під приводом укладання договору поставки між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) намагались заволодіти грошовими коштами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), але з причин, шо не залежали від їх волі не довели свій злочинний умисел до кінця.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив наступне, що з жовтня 2007 року, а саме з моменту заснування підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) він займає посаду директора.

08.10.2019 між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в особі директора ОСОБА_4 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) в особі директора ОСОБА_5 було укладено договір поставки товару №060 на загальну суму 599 000 гривень, предметом якого є 12 колісних пар та 2 автозчепних пристроїв.

Відповідно умов вказаного договору товар повинен був вивозитись за два рази при цьому потерпілий спочатку повинен був сплатити 70% за перший завантажений автомобіль, потім 70% за другий завантажений автомобіль та залишені 30% вже після розвантаження та прийому в депо товару.

Відповідно до платіжних доручень № 3858 та 3859 від 11.10.2019, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_3 , відкритий у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » МФО НОМЕР_4 , грошові кошти у загальній сумі 200 000 грн., в якості сплати за товар згідно рахунку-фактури №СФ-0000030 від 10.10.2019.

На підставі заявки на перевезення вантажу № 10/10 від 10.10.2019, укладеної між ФОП ОСОБА_6 (Перевізник) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі директора ОСОБА_4 , 11.10.2019 року вантажний автомобіль «МАН» д.р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_7 заїхав на територію ЗДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) за адресою АДРЕСА_1 , де було навантажено колісні пари. Однак, з невідомих причин товаро-транспортні накладні на товар водій ОСОБА_7 не отримав та завантажений автомобіль з товаром в продовж часу з 11.10.2019 по 11.11.2019 знаходився на території заводу.

В подальшому, директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 за домовленістю з директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 , що водію вантажного автомобіля нададуть товарно-транспортні накладні, 25.10.2019 здійснив перерахування грошових коштів у сумі 60 000 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_3 , відкритий у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » МФО НОМЕР_4 , в якості сплати за товар згідно рахунку-фактури №СФ-0000030 від 10.10.2019 (оплата підтверджується платіжним дорученням № 3889 від 25.10.2019).

Однак, у подальшому ні директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 , ні представники даного товариства товарно-транспортні накладні на вантаж не надали. Крім того, під час телефонної бесіди ОСОБА_4 з директором ЗДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_8 , запитав, на якій підставі автомобіль «МАН» з вантажем не виїздить з території заводу, на що останній відповів, що колісні пари належать заводу та за них оплата заводу не здійснювалась.

11.11.2019 без відома водія ОСОБА_9 його транспортний засіб «МАН» д.р.н. НОМЕР_5 , який перебував на території ЗДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) був розвантажений, чим ОСОБА_4 було завдано матеріальний збиток.

Також в ході проведення досудового розслідування було допитано в якості свідка водія ОСОБА_9 , який підтвердив покази потерпілого та вказав, що зі слів начальника охорони ЗДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) йому стало відомо, що усе майно вказаного заводу на даний час перебуває під арештом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 на теперішній час являється також засновником та власником наступних товариств: ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 користується мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_10 та може бути причетним до вчинення вказаного кримінального правопорушення..

Для повноти та неупередженості розслідування кримінального провадження, а також з метою встановлення всіх обставин, які мають значення для проведення досудового розслідування слідчий звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до інформації про вхідні та вихідні дзвінки абонентського номера НОМЕР_10 , із встановленням ІМЕІ його мобільних терміналів та зв`язків, з прив`язкою до базових станцій, виду та тривалості сеансів з`єднань, історію СМС-повідомлень, за період часу з 06 годин 00 хвилин 03 жовтня 2019 року по 00 годин 00 хвилин 22 листопада 2019 року, яка перебуває у компанії оператора стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.

Представник особи, у володінні якої перебувають зазначені у клопотанні документи, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання, що передбачено ч. 4 ст. 163 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Частиною 2 ст. 160 КПК України передбачено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Так, звертаючись до суду з вимогою про тимчасовий доступ до документів щодо вказаного абонентського номера, слідчий взагалі не вказує з яких джерел було отримано інформацію щодо даного номеру телефону.

Крім того, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

У цьому контексті слідчий суддя відзначає, що надання тимчасового доступу до документів відносно номеру телефону, володілець якого не встановлений, може призвести до порушення основоположних прав і свобод осіб, які взагалі не причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначене, у разі задоволення клопотання, може призвести до порушення принципу пропорційності між загальними і приватними інтересами.

З огляду на те, що слідчим під час звернення до суду з клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, не дотримано вимог ч. 2 ст. 160 КПК України, що встановлені щодо нього законом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви заступника начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 11 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1