В С Т А Н О В И В:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року ОСОБА_3 засуджена за ч. 3 ст. 190 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнена від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же вироком ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 190 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частинах стягнуті процесуальні витрати за проведення експертизи № 46/тдд від 17 лютого 2016 року, по 1.292,62 грн. з кожного.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто 10.000,0 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В провадженні вирішена доля речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 , в строк на апеляційне оскарження, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року, постановлений стосовно ОСОБА_3 , скасувати, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_3 .

Перевіривши подану апеляційну скаргу на предмет відповідності вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі вказуються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Такі вимоги повинні відповідати положенням ст. 407 КПК України, якою визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.

Проте,дані вимоги закону захисником не виконано, оскільки апеляційні вимоги не узгоджуються із зазначеною нормою закону.
Зокрема, захисник просить ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_3 .

Проте, враховуючи доводи захисника, в разі їх обґрунтованості, суд повинен прийняти рішення, передбачене положеннями ст.ст. 407, 420 КПК України, які визначають повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги та підстави для ухвалення нового вироку, який, відповідно до вимог закону, може бути ухвалено лише у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення або необхідності застосування більш суворого покарання, тобто за будь-яких обставин, які погіршують становище обвинуваченої.

Більш того, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вправі постановити виправдувальний вирок, оскільки, відповідно до вимог ст. 417 КПК України, у разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 цього Кодексу, в тому числі обставин, на які посилається захисник у своїй скарзі, суд апеляційної інстанції скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Отже, вимога виправдати ОСОБА_3 , до того ж без зазначення статтей (частин статей) КК України, за якими останній пред`явлено обвинувачення, не ґрунтується на положеннях ст. 407 КПК України і виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 396 КПК України, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог ст. 399 КПК України, вона підлягає залишенню без руху, з наданням захиснику достатнього строку для усунення недоліків.

Окрім цього, відповідно до ч. 6 ст. 396 КПК України, до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Цих вимог кримінального процесуального закону захисником також не дотримано, оскільки захисник ОСОБА_2 не додав до своєї апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів їх копії, в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження, що також є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000148 стосовно ОСОБА_3 - залишити без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 7 (сім) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1