Справа № 466/4240/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження №0000049 від 10.06.2020року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Устя, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українець, громадянин України, одружений, раніше не судимий, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 272 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, яка зобов`язана дотримуватися правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, діючи із необережністю у формі злочинної самовпевненості, проявляючи бездіяльність та не виконуючи дії, спрямовані на дотримання вимог нормативних актів, що містять правила виконання відповідних робіт, в порушення ст. 21 Закону України «Про охорону праці», Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки» та НПАОП 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 15 лютого 2005 р. за № 231/10511, не пройшовши навчання з питань охорони праці та техногенної безпеки на підприємстві, не отримавши в установленому Законом порядку дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, не організувавши дотримання охорони праці та протипожежного стану на потенційно небезпечному об`єкті, здійснював в період з грудня 2019 до 09.01.2020 за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького 225а експлуатацію модульної АЗС, в склад якої водять: сталевий резервуар для зберігання дизпалива прямокутної форми в комплекті з дихальним клапаном, горловиною для наливу дизпалива, горловиною для вимірювання рівня нафтопродукту та закритим люком для огляду та технічного обслуговування резервуару, паливо-роздавальна колонка марки PIUSI в комплекті з паливороздавальним краном, електрообладнання, а також роботи із заправлення транспортних засобів, ємностей дизельним паливом.

Порушення правил безпеки на вказаній модульній АЗС, що належить ОСОБА_6 , створило реальну загрозу загибелі людей, настання інших тяжких наслідків або заподіяння шкоди здоров`ю людей.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, будучи особою, яка зобов`язана їх дотримувати, так як це порушення створило реальну загрозу загибелі людей або заподіяння шкоди здоров`ю людей. Його дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 272 КК України.

ОСОБА_5 11 червня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

11 червня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України та наведені обставини вчинення злочину. Сторони узгодили покарання: за ч. 1 ст. 272 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисяч чотириста) гривень. При цьому, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та він дав згоду на його призначення.

Відповідно до вимог ч. 4, 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст.474КПК України обставини, зокрема, те, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 272 КК України.

Окрім цього, з ОСОБА_5 слід стягнути в користь держави судові витрати за проведення експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності (висновок № 46.07.20/2281/2431 від 10.06.2020) в розмірі 5258 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень та судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи нафтопродуктів та паливо-мастильних матеріалів (висновок № 13/158 від 05.03.2020) в розмірі 785 (сімсот вісідесят п`ять) гривень 00 копійок.

Речові докази - два пластмасові резервуари із дизельним паливом місткістю 1060л. та 1065л., блокпункт автозаправний розміром 2Х3 зеленого кольору, що належать ОСОБА_6 повернути останньому, скасувавши накладений арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 січня 2020 року в справі № 466/124/20.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 червня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000049 від 10.06.2020року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 в корись держави судові витрати за проведення експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності (висновок № 46.07.20/2281/2431 від 10.06.2020) в розмірі 5258 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень та судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи нафтопродуктів та паливо-мастильних матеріалів (висновок № 13/158 від 05.03.2020) в розмірі 785 (сімсот вісідесят п`ять) гривень 00 копійок.

Речові докази (які знаходяться на зберіганні за адресою: м.Львів, вул. Зубрицького, 7), а саме: два пластмасові резервуари із дизельним паливом місткістю 1060л. та 1065л., блокпункт автозаправний розміром 2Х3 зеленого кольору, що належать ОСОБА_6 повернути останньому, скасувавши накладений арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 січня 2020 року в справі № 466/124/20.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо вінне скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1