Справа № 635/6322/18
Провадження № 1-кп/635/133/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2020 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник - адвокат ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження № 0001238 від 07 серпня 2018 року № 0001630 від 05 жовтня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, не працює, неодружений, засуджений за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 16 квітня 2013 року за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. ст. 71, 72 КК України до 2 років обмеження волі, штрафу у розмірі 850 гривень; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, штрафу у розмірі 850 гривень, постановою Червонозаводського районного суду міста Харків від 28 січня 2015 року на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» на скорочено строк відбування покарання, звільнений за відбуттям покарання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
що наприкінці липня 2018 року близько 11:00 ОСОБА_4 , повторно, діючи з умислом, направленим на викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, через хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де через отвір у паркані незаконно проник до території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де на території вказаного домоволодіння незаконно взяв металеву бочку, об`ємом 200 літрів, висотою 87см, діаметром 69 см, товщиною металу 2 мм, вагою 14 кг, вартістю 200,00 гривень та металеву бочку, об`ємом 200 літрів, висотою 85 см, діаметром 56,5 см, товщиною металу 3 м, вагою 21 кг, вартістю 250,00 гривень, переніс їх до двору домоволодіння АДРЕСА_2 , де помістив їх на тачку, однак в той час до двору домоволодіння АДРЕСА_2 за вказаною вище адресою, прийшла його власниця ОСОБА_7 , яка стала вимагати від ОСОБА_4 припинити його злочинну діяльність, однак ОСОБА_4 , проігнорувавши її вимогу, діючи відкрито, вирвавши із рук ОСОБА_7 тачку з викраденим майно, із місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 450,00 гривень.
Крім того, на початку серпня 2018 року ОСОБА_4 , повторно, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями із сторонніх осіб ніхто не спостерігає, незаконно проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_8 , який був відсутній за місцем свого мешкання, та незаконно з території вказаного домоволодіння викрав двоколісний металевий розкладний візок, вартістю 500,00 гривень. Після чого, з викраденим майном із місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним у вчиненні злочинів, щодо обставин їх вчинення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що наприкінці липня 2018 року через хвіртку пройшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де через отвір у паркані пройшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де взяв дві металеві бочки, переніс їх до двору домоволодіння АДРЕСА_2 , де помістив бочки на тачку та вивіз з подвір`я, при цьому вимоги жінки, яка несподівано увійшла у двір щодо повернення майна, він проігнорував.
З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, кваліфікує дії ОСОБА_4 за епізодом заволодіння належним ОСОБА_8 майном за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникнення у сховище;
за епізодом заволодіння належним ОСОБА_6 майном, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
При призначенні обвинувачення покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше засуджений, вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкі, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції статей закону, які передбачають відповідальність за вчинене, із застосуванням правил, що передбачені ч. 1 ст. 70 КК України та враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, спричинена шкода відшкодована у повному обсязі і потерпілі не мають претензій до обвинуваченого, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням на максимальний термін три роки та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи: № 23892 від 02 листопада 2018 року в розмірі 715,00 гривень, № 19014 від 28 серпня 2018 року в розмірі 286,00 грн., що підтверджені інформацією Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. ст. 185; ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк перебування під вартою з 09 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року включно.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз у розмірі 1001 (одна тисяча одна) гривень 00 копійок.
Речові докази:
дві металеві бочки об`ємом 200 л, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 повернути останньому;
металевий розкладний візок, що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 повернути останньому.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачені, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1