печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 30.11.2017 (справі № 445/1867/17) у кримінальному провадженні №0000681 від 23.11.2017 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №000), яка належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2018 року скасовано арешт на частину майна, накладеного ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 30.11.2017 року.

Вважає, що ухвала про накладення арешту була винесена із порушенням норм чинного кримінально-процесуального законодавства України, а також прав та охоронюваних законом інтересів власника майна. На момент звернення слідчого з клопотанням факт існування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням не встановлений, цивільний позов не заявлено. В клопотанні слідчий посилався на те, що арешт квартири обумовлений з метою припинення злочинної діяльності та збереження речового доказу, а також відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення та забезпечення цивільного позову. Разом з цим, зі змісту ухвали слідчого судді не міститься відомостей про те, що вказана квартира визнана речовим доказом і що взагалі відповідає критеріям, визначених ст. 98 КПК України.

Квартира була придбана ОСОБА_5 на законних підставах - за договором купівлі-продажу від 16 січня 2017 року. Слідчий суддя не обґрунтував, яким чином арештоване майно одержано в наслідок вчинення кримінального правопорушення. З матеріалів клопотання не вбачається, що ОСОБА_5 має будь-яке відношення до розслідуваного кримінального провадження, оскільки він не перебуває в статусі підозрюваного, обвинуваченого, засудженого щодо якого здійснюється кримінальне провадження, а тому подальший арешт майна такої особи є недопустимим.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що на даний час досудове розслідування триває, у кримінальному провадженні повідомлено про підозру чотирьом особам, у справі міститься протокол допиту свідка ОСОБА_6 , яка вказувала на те, що нею було виявлено втручання в роботу реєстраційного відділу, де вона працює, внаслідок чого під її особистим ключем було припинено обтяження квартири АДРЕСА_1 , що вказує на те, що ця квартира була предметом і cеред іншого об`єктом злочинних посягань підозрюваних у кримінальному провадженні, хоча ним і не є ОСОБА_5 . Слідчий вважав, що підстав для скасування арешту не має.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, додатково долучені докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0006084 від 22.06.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 255 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 30.11.2017 у справі № 445/1867/17 в к/п №0000681 від 23.11.2017 року, яке в подальшому було об`єднано в к/п № №0006084, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №000).

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту. Хоча само по собі клопотання адвоката про скасування арешту майна є апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження: 1) речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 вказаної цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З тексту ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 30.11.2017 вбачається, що при накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 , слідчий суддя виходив з положень ст. 170 КПК України і того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що майно, вказане у клопотанні слідчого, повинно бути арештовано за для забезпечення потреб досудового розслідування та з метою недопущення його відчуження.

При цьому, як вбачається з наданих слідчим копій матеріалів кримінального провадження- доповідної записки в.о. начальника Золочівського РВ ДВС ГТУ Юстиції у Львівській області ОСОБА_6 від 16.11.2017 та протоколу її допиту в якості свідка, нею 16.11.2017 було виявлено факти втручання сторонніх осіб у роботу відділу щодо незаконного проведення реєстраційних дій, внаслідок чого під доступом її особистого ключа 15.11.2017 о 15:57:44 год. припинено обтяження квартири за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що майно ОСОБА_5 , з якого адвокат просить зняти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке би дало слідчому судді можливість дійти протилежного висновку та свідчило, що необхідність в арешті на теперішній час відпала, в той час як обставини, на які посилається адвокат в обґрунтування поданого клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, яке на даний час триває, та судового розгляду, а відтак, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника ОСОБА_5 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1