Справа № 308/2992/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:

Представник володільця майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна.
В обгрунтування вимог клопотання, посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.11.2018 року у кримінальному проваджені №0000282 накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події, зокрема на автомобіль ВАЗ 111830, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Вказує на те, що ОСОБА_3 є фактичним володільцем зазначеного автомобіля марки ВАЗ 111830, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується зокрема нотаріально посвідченою довіреністю від 05.11.2018 року.

Крім того зазначає те, що власник та володілець автомобіля не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, а відтак вони мають право у відповідності до приписів ч.1 ст. 174 КПК України заявити клопотання про скасування арешту майна.

Окрім того, представник заявника зазначає, що відповідно до ухвали слідчого судді про арешт майна від 07.11.2018 року, метою накладення арешту на автомобіль згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Представник заявника вважає, що на даний час відпала потреба в арешті зазначеного майна, виходячи з того, що на даний час у кримінальному провадження проведені певні слідчі дії, а саме проведено експертні дослідження, дане майно не може підлягати конфіскації , як виду покарання, до зазначеного автомобіля не може бути застосовано спеціальну конфіскацію , тому вважає, що відпала необхідність в подальшому арешті майна.

Окрім того, представником заявника зазначено, що тривалий час жодних дій відносно арештованого автомобіля не проводиться, а через тривале знаходження під відкритим небом, автомобіль псується, що в свою чергу призводить до заподіяння збитків володільцю вказаного автомобіля. Окрім того, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України жодній особі , ні власнику, ні володільцю про підозру не оголошено та будь-яких інших заходів забезпечення кримінального провадження не застосовано.

З посиланням на викладені обставини, вважаючи, що на даний час відпала потреба в арешті зазначеного майна, так як проведено певні слідчі дії, а саме проведено експертні дослідження, представник заявника просить скасувати арешт на тимчасово вилучені речі в ході проведення огляду місця, а саме: автомобіль ВАЗ 111830, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 та володільцем якого є ОСОБА_3 .

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності та відсутності ОСОБА_3 .
Слідчий слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановивши наступні обставини прийшов до наступних висновків щодо заявленого клопотання.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ГУНП в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000282 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.11.2018 року у кримінальному проваджені №0000282 накладено арешт на тимчасово вилучені речі в ході проведення огляду місця події, зокрема на автомобіль ВАЗ 111830, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Підставою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно є предметом злочину.
Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Фактичний володілець майна та власник не були присутні під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.
Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою
забезпечення збереження речових доказів.
Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України, яка регулює порядок скасування арешту майна - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею,а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Власником автомобіля, який є об`єктом накладення арешту є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Заявник є користувачем автомобіля, на підтвердження чого надав нотаріально посвідчену довіреність серії ННК №626641 від 11.10.2018 року.

Заявник ОСОБА_3 є фактичним володільцем автомобіля , на який накладено арешт під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000282, та який не був присутній при розгляді питання про арешт майна , а тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність в ОСОБА_3 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею - це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба .
Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000282 розпочато ще 07.11.2018 року, а заходи його забезпечення у вигляді арешту на майно а автомобіль ВАЗ 111830, р.н.з. НОМЕР_1 застосовано 07.11.2018 в ході огляду місця події, органом досудового розслідування до теперішнього часу не здобуто достатніх фактичних даних для оголошення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінально караних діянь, які б тим більше виправдовували доцільність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешту майна.

Арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді, якщо володілець, власник майна доведе, що в арешті майна відпала потреба.
Необхідність скасування накладення арешту майна обумовлене тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба так як у кримінальному провадженні проведено експертні дослідження.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). І ншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Представник володільця майна навів докази, що в подальшому арешті майна відпала потреба, подальше утримування майна приводить до заподіяння шкоди власнику майна.
Окрім того, слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення не довела розумність такого тривалого строку арешту майна, а також не встановлено даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, а відтак слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала і приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.11.2018 року, а саме на вилучений в ході проведення 06.11.2018 року огляду місці події автомобіль ВАЗ 111830, р.н.з. НОМЕР_1 та повернути його власнику ОСОБА_5 або його представнику за дорученням.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1