Справа №127/4981/20
Провадження №1-кс/127/2375/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Київського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 27.02.2020 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .Клопотання мотивоване тим, що СВ Київського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000253, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.02.2020 близько 20 години 10 хвилин, поліцейський взводу № 1 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержант поліції ОСОБА_7 , який згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, проходив по вулиці Героїв Крут, а саме навпроти будинку 4 В в м. Вінниці, де помітив підозрілу особу чоловічої статі, яким виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що поводив себе підозріло та тримав в руках предмет, ззовні схожий на пістолет. Підійшовши до нього, працівник поліції ОСОБА_7 відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32Закону України «Про Національну поліцію» реагуючи з власної ініціативи в позаробочий час,з метою перевірки документів та встановлення особи, представився йому та показав своє службове посвідчення.

На законні вимоги ОСОБА_7 , який представився та пред`явив посвідчення працівника правоохоронного органу, до ОСОБА_4 представитися та пред`явити документи, що посвідчують його особу, останній не відреагував, після чого почав чинити активну фізичну протидію виконанню працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язкистав поводити себе агресивно, та, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, наніс один удар кулаком своєї правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_7 . Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 наніс ще два удари кулаком в область голови ОСОБА_7 .

Далі, на висловлену вимогу працівника поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_4 відреагував агресивно та намагався втекти, однак, ОСОБА_7 наздогнав його та, заздалегідь, попередивши про необхідність припинення протиправних дій надав достатньо часу для виконання законних вимог поліцейського. Однак, ОСОБА_4 законних вимог поліцейського не виконав, після чого ОСОБА_7 , відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до нього спеціальний засіб кайданки, затримавши його таким чином.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 поліцейському взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанту поліції ОСОБА_7 заподіяно (згідно виписки МКЛ ШМД № 4672 від ) забій м`яких тканин скроневої ділянки ліворуч, забій м`яких тканин обличчя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, 25.02.2020 близько 20 години 10 хвилин, поліцейський взводу № 1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержант поліції ОСОБА_7 , який згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, проходив по вулиці Героїв Крут, а саме навпроти будинку 4 В в м. Вінниці, де помітив підозрілу особу чоловічої статі, яким виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що поводив себе підозріло та тримав в руках предмет, ззовні схожий на пістолет. Підійшовши до нього, працівник поліції ОСОБА_7 відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32Закону України «Про Національну поліцію» реагуючи з власної ініціативи в позаробочий час,з метою перевірки документів та встановлення особи, представився йому та показав своє службове посвідчення.

На законні вимоги ОСОБА_7 , який представився та пред`явив посвідчення працівника правоохоронного органу, до ОСОБА_4 представитися та пред`явити документи, що посвідчують його особу, останній не відреагував, після чого почав чинити активну фізичну протидію виконанню працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язкистав поводити себе агресивно, та, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, наніс один удар кулаком своєї правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_7 . Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 наніс ще два удари кулаком в область голови ОСОБА_7 .

Далі, на висловлену вимогу працівника поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_4 відреагував агресивно та намагався втекти, однак, ОСОБА_7 наздогнав його та, заздалегідь, попередивши про необхідність припинення протиправних дій надав достатньо часу для виконання законних вимог поліцейського. Однак, ОСОБА_4 законних вимог поліцейського не виконав, після чого ОСОБА_7 , відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до нього спеціальний засіб кайданки, затримавши його таким чином.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 поліцейському взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанту поліції ОСОБА_7 заподіяно (згідно виписки МКЛ ШМД № 4672 від ) забій м`яких тканин скроневої ділянки ліворуч, забій м`яких тканин обличчя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органулегких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 23.02.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .

Слідчий вважає, що наведені обставини свідчить про те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому обрання саме такого запобіжного заходу може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи неможливість, запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 надавати пояснення відмовився. Його захисник в судовому засіданні заперечувала з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000253, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 25.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України.
26.02.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочинів за одне із яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, крім того, підозрюваний не одружений, що в свою чергу свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілогота свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, зареєстрований, раніше не судимий.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 183 ч. 2 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочинів, одне із яких законом передбачає максимальну міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 є раніше не судомою особою. Також, слідчим та прокурором не було надано до суду жодного доказу, який підтверджували те, що підозрюваний перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Наведене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 не відноситься до кола осіб визначених ст. 183 ч. 2 КПК України, а тому до останнього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 26 квітня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 26.04.2020.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя