Справа № 162/363/20 Провадження №11-сс/802/273/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000114 на ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 08 травня 2020 року щодо ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 08.05.2020 задоволено клопотання в.о. начальника слідчого відділення Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 07 травня 2020 року по 05 липня 2020 року включно, без визначення розміру застави, щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працює, учасника бойових дій, несудимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.187 КК України.
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник підозрюваного оскаржує його з мотивів незаконності. Посилається на те, що оголошена ОСОБА_9 підозра є необґрунтованою, а передбачені ст.177 КПК України ризики недоведеними. Вказує, що його підзахисний ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, а зловживання ним спиртними напоями не дає підстав вважати, що саме через це він може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Зауважує, що підозрюваний є учасником бойових дій, і держава не сприяє його лікуванню від певних психічних захворювань. З огляду на наведене просить змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, потерпілу, яка також підтримала апеляційну скаргу і просила змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на більш м`який, прокурора, який апеляцію заперечив і просив рішення слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 07 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000114.
07 травня 2020 року о 13 год 20 хв ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від трьох до семи років.
На думку суду апеляційної інстанції, під час розгляду клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу до підозрюваного стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним слідчим і прокурором під час судового розгляду провадження, а саме можливостям ОСОБА_9 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Тому доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення передбачених ст.177 КПК України ризиків, апеляційний суд вважає голослівними.
Під час апеляційного розгляду також встановлено, що підозрюваний неодружений, не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Вказані обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та виключають можливість звільнення ОСОБА_9 з-під варти, як про це прохає сторона захисту.
Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
В даній справі обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України стверджується: протоколом огляду місця події від 07.05.2020, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка прямо вказала на ОСОБА_9 , як на особу, яка погрожуючи їй ножем заволоділа її майном, протоколом пред`явлення речей для впізнання.
Також слід зазначити, що досудовим розслідуванням встановлено, що на фоні вживання алкоголю поведінка ОСОБА_9 є агресивною та неадекватною. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний за місцем проживання характеризується негативно та притягувався до адміністративної відповідальності.
Тому, з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин вчиненого злочину, на переконання суду апеляційної інстанції, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Що ж стосується посилань апелянта на те, що підозрюваний є учасником бойових дій, то воно має місце, однак не може слугувати виключною підставою для застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді й зміни запобіжного заходу підозрюваному з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 08 травня 2020 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді