Справа № 761/7225/20
Провадження № 1-кс/761/4701/2020
У Х В А Л А
Іменем України
18 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «МТК-1», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2019 р., по справі № 761/45249/20, в межах кримінального провадження № 0000106 від 17.12.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2019 р., по справі № 761/45249/20, в межах кримінального провадження № 0000106 від 17.12.2018 року, було накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку легкового автомобіля марки Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_1 , яке належить на праві власності ТОВ «Міжнародна транспортна компанія-1» (), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На думку заявника на даний час відпала необхідність в подальшому застосуванні арешту майна, а відтак просить слідчого суддю скасувати накладений арешт.

Заявник просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Як встановлено з матеріалів клопотання, арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже, клопотання подано до належного суду.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.
З клопотання та долучених до нього документів не вбачається, що частина з арештованого майна, а саме: блокнот з надписом «Всеукраинский конкурс по русскому языку Лукоморье» з чорновими записами; пасажирська митна декларація на 1 арк.; інструкція №1 про порядок дій водія при виникненні ДТП на 2 арк.; лист формату А4 з контактними даними страхової компанії на 1 арк.; довіреність від 23.04.2018 на 1. арк., є предметом розслідуваного кримінального правопорушення, та відсутні обґрунтовані підстави для накладення арешту на таке майно, з огляду на те, що мета - збереження речових доказів не підтверджується та не співвідноситься з матеріалами справи. Зокрема, за матеріалами клопотання сторони обвинувачення неможливо встановити, що існує сукупність підстав та розумних підозр, вважати, що таке майно є доказом злочину.
Отже у слідчого судді відсутні підстави вважати, що вищевказане майно, на яке накладено арешт, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України.
В той же час, згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Доводи заявника, викладені в клопотанні, стосовно того, що арешт мобільний телефон Nokia Model: 206 imei1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 з сім-картою; мобільний телефон «Meizu» Y685H, s/п Y15HFBP22358 imeil: НОМЕР_4 ; imei 2: НОМЕР_5 ; грошові кошти в сумі 22 300 доларів США; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ; автомобіль Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки вказане майно відповідає ознакам, які ставляться до речових доказів, визначені ст. 98 КПК України.
Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «МТК-1», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2019 р., по справі № 761/45249/20, в межах кримінального провадження № 0000106 від 17.12.2018 року задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2019 р., по справі № 761/45249/20, в межах кримінального провадження № 0000106 від 17.12.2018 року, на:

-блокнот з надписом «Всеукраинский конкурс по русскому языку Лукоморье» з чорновими записами;

-пасажирська митна декларація на 1 арк.;

-інструкція №1 про порядок дій водія при виникненні ДТП на 2 арк.;

-лист формату А4 з контактними даними страхової компанії на 1 арк.;

-довіреність від 23.04.2018 на 1. арк.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1