Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________Справа № 528/276/20
Провадження № 1-кп/528/77/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Гребінка Полтавської області суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 000013, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2019, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, на утриманні осіб не має, військовозобов`язаний, не є інвалідом, участі в АТО та ООС не брав, раніше судимий:

01.03.2012 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням 2 роки. 15.06.2012 за рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області направлений в місця позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 24.04.2014 умовно-достроково з невідбутою часткою покарання 1 рік 1 місяць 29 днів.

13.11.2014 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України з урахуванням вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 01.03.2012 остаточно засуджено до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

10.05.2016 звільнений по відбуттю строку покарання,

який вчинив суспільно небезпечене діяння, передбачене ч.2статті 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої заявлено клопотання ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ Гребінківського ВП ГУНП України в Полтавській області за погодженням прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У судовому засіданні встановлено, що 09.12.2019 близько 13 год ОСОБА_3 , перебуваючи та території ринку «Привокзальний», що по вул. Магістральній в м. Гребінка, Полтавської області, діючи повторно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, таємно викрав сумку темного кольору у якій знаходилися термос марки «Flagman», вартість якого згідно висновку експерта № 101 від 14.01.2020 складає 420 грн., та термос марки «Stenson», вартість якого згідно висновку експерта № 101 від 14.01.2020 складає 136 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 556 грн., а викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючою ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно.

Згідно з актом судово психіатричної експертизи № №80 від 21.02.2020 ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляв ознаки деменції змішаного походження внаслідок чого не усвідомлював свої дії та не міг керувати ними. ОСОБА_3 на даний час також виявляє ознаки вказаного вище психічного розладу, який позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати. ОСОБА_3 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Заперечив проти доводів адвоката, що ОСОБА_7 взяв майно, яке нікому не належало, пославшись те, що викрадена сумка із термосами перебувала без контролю ОСОБА_5 зовсім короткий проміжок часу, орієнтовно хв 10. Тому, враховуючи практику Верховного Суду, сумка не є знахідкою, бо не підпадає під дану категорію як за тривалістю часу знаходження без власника, так за відсутністю встановлення ОСОБА_3 дійсного власника цього майна.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечує проти задоволення клопотання, підтвердила доводи прокурора та обставини, викладені в клопотанні. Вказала, що в період здійснення крадіжки її майна на ринку вже не було майже нікого. Коли вона збирала речі, то помітила чоловіка, який ходив неподалік. Весь час вона тримала сумку з термосами в полі зору, а хв 10 відволіклась, повернувшись вже сумки з двома термосами не було. Пізніше, за сплином деякого часу, вона на території ринку знову побачила чоловіка, який в день вчинення крадіжки її майна, ходив неподалік, та з`ясувалося, що це ОСОБА_3 . Після подання відповідних заяв до поліції із зазначенням особи ОСОБА_3 , ій було повернуто викрадене майно. Підтримала думку прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, вказав на відсутність вчинення суспільно небезпечного діяння та пояснив, що його підзахисний не викрадав нічого, це була річ без господаря. Можливо, хтось її викинув. Таким чином, адвокат послався на відсутність події та недоведеність вини ОСОБА_3

ОСОБА_7 в судовому засіданні виявляв певні ознаки не усвідомлення запитань. Відповіді були нечіткими та розсіяними.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення даного клопотання, з наступних підстав.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що 09.12.2019 ОСОБА_3 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 щодо недоведеності вини та відсутності події на підставі того, що ОСОБА_3 знайшов річ без господаря, оскільки сам адвокат визнав, що його підзахисний ОСОБА_3 заволодів сумкою з двома термосами на території Привокзального ринку в місті Гребінка.

Дане майно залишилося без власника на короткий проміжок часу, тобто фактично не вийшло з володіння власника, а було залишене з певних причин у неналежному, але відомому власнику місці, особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися.

Такі дії ОСОБА_3 суд оцінює не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 761/31918/14-к від 18.07.2019.

Таким чином, суд внаслідок допиту потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , заслуховування пояснень адвоката ОСОБА_6 , доводів прокурора ОСОБА_4 , дослідження письмових доказів, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_3 , який має непогашену судимість, у лікаря нарколога, фтизіатра та лікаря психіатра на обліку не перебуває, до органів місцевого самоврядування скарг від місцевих жителів відносно особи не надходило, та стосуються речових доказів, процесуальних витрат, а також інших доказів, що мають значення для встановлення фактів і обставин цього кримінального провадження, прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями протиправно здійснив викрадення чужого майна, що вчинена повторно(крадіжку).

Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_3 .

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, виявляв ознаки деменції змішаного походження, внаслідок чого не усвідомлював свої дії та не міг керувати ними.

Зазначений висновок встановлено в акті судово психіатричної експертизи від 21.02.2020 № № 80, в якому також зазначено, що ОСОБА_3 на даний час теж виявляє ознаки вказаного вище психічного розладу, який позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати. ОСОБА_3 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.

Враховуючи наведене, а також те, що на час вчинення кримінального правопорушення та на даний час ОСОБА_3 знаходиться у стані неосудності, враховуючи тяжкість захворювання, ступінь небезпечності особи для себе та інших осіб, суд вважає, що відносно ОСОБА_3 слід застосувати примусові захоли медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи стягнути зі ОСОБА_7 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Матеріальна шкода повністю відшкодована шляхом повернення викраденого

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 372,513 -516 КПК України,

У Х В А Л И В:

застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речовий доказ: сумку чорного кольору з термосом марки «Stenson» та термосом марки «Flagman», залишити законному власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 942,06 грн (дев`ятсот сорок дві грн 06 грн).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Копія ухвали негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.

Cуддя ОСОБА_8