печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2507/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000316, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000316 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з 2016 року на території України діє злочинна організація, члени якої діючи умисно та з корисливих мотивів, займаються незаконним придбанням, перевезенням, зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, у великих та особливо великих розмірах.

Так, вказану злочинну організацію було створено ОСОБА_5 , який керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, маючи надійний канал поставки наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, створив та очолив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинення систематичного незаконного придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах по всій території України.

Розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому та вимагає чітких та узгоджених дій значної кількості людей, ОСОБА_5 залучив до вказаної протиправної злочинної діяльності наступних осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, які діяли згідно відведеним їм злочинним ролям.

Для досягнення свого злочинного наміру ОСОБА_5 було створено веб-сайт, на якому розміщувалася інформації про наркотичні засоби та психотропні речовин, а саме: «MTD», «AFS», «CRYSTAL», «ADF», «MG-22», «SPD», «AFS (синій)», «MGFX-2», «AFS(червоний)», «AFS LIGHT» та через який здійснювалося їх замовлення невстановленими особами (кінцевими споживачами).

В подальшому учасники злочинної організації здійснювали фасування наркотичних засобів та пристроєних речовин шляхом приховування їх в різні речі, типу «секонд-хенд» та надсилали їх замовнику почтовими переказами ТОВ «Нова Пошта», за що отримували грошову винагороду.

13.07.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_5 за грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, було придбано майнові права на квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру належить дружині підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Санкції ч. 3 ст. 307 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна.

З метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності дружині ОСОБА_5 ОСОБА_4 , шляхом заборони користування та розпорядження означеним майном.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

На підставі досліджених матеріалів слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000316 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України. Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, з додатковим обов`язковим покаранням у вигляді конфіскації майна.

ОСОБА_4 є дружиною підозрюваного ОСОБА_5 , шлюб зареєстровано 30.08.2013.

ОСОБА_4 є власником квартири загальною площею 74,24 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , право власності набуто на підставі договору купівлі - продажу майнових праві № ЕФ-В/64 від 08.11.2016, тобто під час шлюбу із ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.03.2019, підозрюваний ОСОБА_5 в ході розмови зазначає, що фактично володіє двома квартирами, одна з яких перебуває у власності його дружини, квартира знаходиться у м. Вишгород, складається з трьох кімнат, площа 75,00 кв.м.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи, що матеріалами провадження підтверджується, що ОСОБА_5 разом з дружиною ОСОБА_4 фактично володіє нерухомим майном на яке право власності у встановленому законом порядку не зареєстровано, слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні прокурора, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном, оскільки незастосування такого заходу забезпечення може призвести до втрати цього майна і відповідно настання наслідків, які можуть перешкоджати даному кримінальному провадженню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованим клопотання в частині заборони користування зазначеним майном оскільки прокурором не доведено, що у разі незастосування заборони користування майном існують ризики його знищення, псування, пошкодження, а тому такий спосіб арешту в даному випадку не відповідатиме меті цього заходу забезпечення кримінального провадження, визначеній ст. 170 КПК України.

За наявності обставин перебування майна, на яке накладено арешт, в особистій власності іншого члена подружжя, заінтересована особа має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони розпорядження означеним майном.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1