Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/238/20
Провадження № 1-кс/670/39/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року смт. Віньківці

Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці клопотання слідчого СВ Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що з 04.02.2020р. по 06.02.2020р. невстановлені особи проникли на територію господарства

ОСОБА_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів здійснили крадіжку різного металобрухту на загальну суму близько 1000 гривень, чим спричинили

ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

За даним фактом 10.04.2020 року розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
21 квітня 2020 року проведено огляд металобрухту, що складається з наступних об`єктів: металеві кінні сани, металеві борони, металеві плуги з рамами, металеві поручні, металевий каркас від тачки, який добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_6 . В подальшому, за допомогою електронної ваги із маркуванням «А6», заводський №9989, було здійснено зважування вказаного металобрухту та його загальна вага становить 279, 4 кг.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених у ньому, просила задовольнити уточнила кількість складових металобрухту.

Прокурор та власник майна не з`явилися, про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 172 ч. 1 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, клопотання розглянуто без їх участі.
За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000056 від 10.04.2020 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

Згідно розписки від 21.04.2020 року ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції металеві кінні сани, 3 металеві борони, 2 металеві плуги з рамами, 2 металеві поручні, металевий каркас від тачки загальною вагою 279, 4 кг.

Згідно постанови про визнання предмету речовим доказом, прилучення до справи речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.04.2020 року визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні: металеві кінні сани, металеві борони, металеві плуги з рамами, металеві поручні, металевий каркас від тачки загальною вагою 279, 4 кг.
Таким чином, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме, що зазначені речові докази може бути приховано, або відчужено.

Такі заходи є розумними та співрозмірними відносно завдань кримінального провадження, оскільки без їх застосування неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.
Згідно вимог ч. 4 ст.173КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Тому слідчий суддя, вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном будь-яким особам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, ст. 170, ст. 171, ст. 172, ст. 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000056 від 10.04.2020 року, а саме: металеві кінні сани, металеві борони, металеві плуги з рамами, металеві поручні, металевий каркас від тачки загальною вагою 279, 4 кг, власником якого є ОСОБА_5 та яке передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1