СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2243/20
ун. № 759/6667/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про проведення арешту майна відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001732 від 01.04.2020 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 203-2 КК України

У С Т А Н О В И В :

23.04.2020 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про проведення арешту на тимчасово вилучене майно , а саме: 8 системних блоків марки "НР", 3 системні блоки марки " DELL", 2 системних блоки " НОМЕР_1 " 12 моніторів марки "Самсунг", 12 клавіатур та 13 комп"ютерних мишок, мобільний телефон марки Nokia, які були вилучені 22.04.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , на час проведення досудового розслідування .

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність вимоги якого підтримав в повному обсязі.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за неявки слідчого та прокурора, оскільки неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі статтею 171 Кримінального процесуального кодексу України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з частиною 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частин 1, 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Приписами частини 2 статті 168 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до частини 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 22.04.2020 року було виявлено гральний заклад та проведено невідкаладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено: 8 системних блоків марки "НР", 3 системні блоки марки " DELL", 2 системних блоки "Lenovo" 12 моніторів марки "Самсунг", 12 клавіатур та 13 комп"ютерних мишок, мобільний телефон марки Nokia.

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий в обґрунтування поданого клопотання не зазначає відомості щодо власника майна на яке просить накласти арешт, без надання суду відповідних доказів на підтвердження викладених обставин, що позбавляє слідчого суддю при вирішенні даного клопотання з"ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правової підстави для арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку з чим суд визнає клопотання необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про проведення арешту майна відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001732 від 01.04.2020 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 203-2 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу - протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Cлідчий суддя

Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1