Справа №463/2592/19
Провадження №1-кс/463/618/20
УХВАЛА

14 травня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 12.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000038 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:
заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, якою просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 12.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000038 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, через визнання незаконними дій та протиправною бездіяльності слідчого, зобов`язавши останнього чи іншу уповноважену особу вчинити певну дію, а саме: розглянути його клопотання від 18.09.2019 та надати інформацію про рух кримінального провадження № 0000038 від 12.02.2019. Скаргу мотивує тим, що в оскаржуваній постанові слідчим не були враховані вимоги п. 5 Глави 4 Наказу № 139 Генеральної Прокуратури України від 06.04.2016, який закріплює його право як потерпілого на отримання відповідної інформації про рух кримінального провадження.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав в повному обсязі з підстав аналогічним викладеним у ній. Додатково в усній формі повторно заявив відвід слідчому судді, який на підставі ч. 4 ст. 81 КПК України було залишено без розгляду як такий, що має ознаки зловживання правом.
Слідчий в судове засідання не прибув, про причини неявки слідчого суддю не повідомив. Оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутності слідчого та прокурора.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії та бездіяльність слідчого або прокурора, а саме бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, зокрема, у разі не виконання обов`язку розглянути клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій в строк не більше трьох днів (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України); рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України).
Таким чином, оскарження рішення слідчого про відмову у вчиненні процесуальних дій (на відміну від рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій), за умови, що клопотання про виконання процесуальних дій розглянуто слідчим у встановленому законом порядку із дотриманням вимог, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 220 КПК України, кримінально-процесуальним законом не віднесено до повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування.
А тому скарга в частині вимог про скасування постанови слідчого від 11.12.2019 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про надання інформацію про рух кримінального провадження № 0000038 від 12.02.2019 задоволенню не підлягає. Слідчим суддею встановлено, що зазначене клопотання ОСОБА_3 про вчинення процесуальної дії розглянуто слідчим у визначеній процесуальним законом формі (із винесенням рішення у формі постанови), а тому вимоги скарги виходять за межі повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування.
Крім того, на думку слідчого судді, обґрунтованими є також мотиви відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про надання інформацію про рух кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Таким чином, з огляду на вказані норми закону, які визначають процесуальну самостійність слідчого у кримінальному провадженні, та відсутність у чинному КПК України норм, які передбачають надання заявнику, в тому числі потерпілому, інформації про рух кримінального провадження до його закінчення, відмова слідчого у наданні зазначеної інформації є підставною.
Натомість посилання заявника на вимоги п. 5 Глави 4 Наказу № 139 Генеральної Прокуратури України від 06.04.2016 є необґрунтованим, оскільки зазначена норма визначає лише уповноважених осіб на надання відповідної інформації, однак не визначає кола осіб, які вправі її отримувати. Зазначене питання стосується обсягу процесуальних прав учасників кримінального провадження та регламентується виключно нормами КПК України.
Керуючись ст.ст. 220, 303-309, 395 КПК України, -

постановив:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 12.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000038 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, зобов`язання до вчинення дій - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1