Справа № 405/700/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Кропивницький заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_5 від розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження (справа № 405/700/20, провадження № 1кс/405/338/20),

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_3 ,

встановив:

під час розгляду скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого від 09.11.2018 про закриття кримінального провадження № 0002803 за ч.1 ст.364 КК України, ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що в 2009 році суддя ОСОБА_5 винесла постанову від 16.04.2009 у справі № 4-207/09 у якій у 2008 році було змінено підсудність, а Генеральною прокуратурою України направлена до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

В подальшому, у 2019 році слідчий суддя ОСОБА_5 без участі заявника винесла ухвалу від 25.04.2019 (справа № 405/3066/19 № провадження 1кс/405/1662/19), якою відмовила у відкритті провадження щодо необ`єктивного досудового слідства по кримінальному провадженні № 0000177 за ч.1 ст.367, ч.2 ст.364, ч.2 ст.365 КК України, хоча бездіяльність слідчого і прокурора була наявною. Вважає, що вищевказані дії на її думку, дають підставі недовіряти слідчому судді ОСОБА_5 , що викликають сумнів у її неупередженості та законності під час винесення своїх рішень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , яка діє і в інтересах ОСОБА_4 підтримала відвід слідчому судді ОСОБА_5 , зважаючи на вищевикладені обставини.

В судовому засіданні прокурор вказав, що заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_5 є безпідставним, оскільки заявником у відповідності до ст.75 КПК України не наведені конкретні обґрунтування відводу, а із самих доводів заявника вбачається, що остання не погоджується лише із прийнятими процесуальними рішеннями судді ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_5 не з`явилась, надала заяву про розгляд відводу без її участі, в якій зазначила про необґрунтованість заявленого відводу та таким, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши мотиви заявника щодо відводу, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Статтею 75 КПК України закріплено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Обставини, що виключають участь слідчого судді у справі, викладені в ст. 76 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК Українивідвід повинен бути вмотивованим.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України». Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Аналізуючи вищевикладене, судом не встановлено визначених Кримінальним процесуальним законом України підстав, зокрема викладених у п. 4 ч.1 ст.75 КПК України, для відводу слідчого судді, чи інших обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості, що вказує на необґрунтованість поданої заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 .

У свою чергу, поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Слід відзначити, що процесуальні дії слідчого судді (суду) та судові рішення з розгляду кримінального провадження підлягають оскарженню в передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку. Наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу слідчого судді, суду, і всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням у справі.

Підстави, на які посилається заявник ОСОБА_3 у своєму заявленому відводі слідчому судді ОСОБА_7 по своїй суті, які б викликали сумніви в її упередженості відсутні, а тому заява про відвід слідчому судді ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 369-372 КПК України,

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0002803 за ч.1 ст.364 КК України від 09.11.2018р. (справа № 405/700/20, провадження № 1кс/405/338/20) відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_8