Справа № 493/348/20
Провадження № 1-кп/493/97/20
УХВАЛА
03 квітня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі
ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ОСОБА_2
ПРОКУРОРА ОСОБА_3
ЗАХИСНИКА АДВОКАТА ОСОБА_4
ПОТЕРПІЛОЇ ОСОБА_5
ОБВИНУВАЧЕНОГО ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балті клопотання захисника про визнання недопустимими доказів та клопотання прокурора про надання доручення про проведення слідчого експерименту,

В С Т А Н О В И В :

Під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст..286 ч.2 КК України захисник обвинуваченого подав клопотання про визнання недопустимими доказів сторони обвинувачення.
Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що до внесення відомостей до ЄРДР слідчим було проведено огляд місця події, під час якого виконувалися дії, характерні для слідчого експерименту, а саме, експериментально відтворювалися обставини дорожньо-транспортної пригоди, здійснювалися математичні розрахунки, залучалися свідки, статисти та транспортний засіб, який не має відношення до даної ДТП. До проведення вказаної слідчої дії свідки допитані не були, їм не роз`яснювалися їхні права та обов`язки, вони не попереджалися про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та за надання завідомо неправдивих показань. В проведенні вказаної слідчої дії приймав участь ОСОБА_7 , статус якого зазначено як «водій», хоча на час проведення слідчої дії він був фізично затриманий, отже мав статус підозрюваного, слідчий отримував від нього покази, при цьому йому не було роз`яснено право на захист та право не свідчити проти себе. Крім того в протоколі не зазначені всі його учасники, протокол вони не підписали та відсутні відомості про відмову від його підписання. Слідчим не зазначено в протоколі засіб фіксації із застосуванням фотозйомки та характеристику засобів вимірювання довжин та часу. Отже цей доказ захисник просить визнати недопустимим, так як він здобутий з порушенням вимог ст.86, 87 КПК України.
Здобуті під час вказаної слідчої дії дані слідчий використав у якості вихідних даних при призначенні автотехнічної експертизи, на підставі яких був отриманий висновок автотехнічної експертизи №108-А від 21.02.2020, який, на думку захисника, є недопустимим доказом згідно доктрини «плодів отруєного дерева», оскільки є похідним доказам та отриманий за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази.
Крім того вважає недопустимим доказом висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.01.2020, так як невідомим є джерело отримання зазначеного висновку, згідно яких досліджень був зроблений цей висновок, а також, що він отриманий до внесення відомостей до ЄРДР.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Прокурор частково погодився з клопотанням захисника та пояснив, що сам протокол огляду місця події є допустимим доказом, так як отриманий у відповідності до ч.3 ст.214 КПК України та відповідає вимогам ст.237 КПК України. Разом з тим, відомості, на які посилається захисник, а саме отримання пояснень свідків, експериментальне відтворення обставин ДТП зафіксовані в додатку до протоколу огляду місця події (встановлення загальної та конкретної видимості пішохода з робочого місця водія). Отже вважає, що доводи захисника можуть бути підставою для визнання недопустимим доказом додатку до протоколу огляду місця події, а не всього протоколу огляду місця події.
Крім того, враховуючи, що дані, зафіксовані у вказаному додатку, були використані при призначені та проведенні автотехнічної експертизи, з метою об`єктивного з`ясування обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, просив доручити органу досудового розслідування провести слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей щодо встановлення загальної та конкретної видимості пішохода для водія з урахуванням доказів, здобутих під час судового розгляду, а саме показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Вказана слідча дія не могла бути проведена під час досудового розслідування з огляду на те, що питання невідповідності вихідних даних, наданих експерту, було порушене тільки під час судового розгляду, зокрема після допиту свідка ОСОБА_8 щодо невідповідності умов видимості для водія під час події та під час проведення відповідного відтворення події. Тому прокурор вважає, що проведення слідчого експерименту є необхідним для встановлення об`єктивних обставин події та всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на положення ч.4 ст.333 КПК України, а саме недоведеність прокурором тієї обставини, що слідчі дії не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.
Обвинувачений та потерпіла погодилися з думкою захисника.
Суд, ознайомившись із клопотаннями захисника та прокурора, заслухавши думки інших учасників судового провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Як визначено ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У нормі, передбаченій у ч. 1 ст. 87 КПК, закріплено як загальну підставу визнання доказів недопустимими їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, так і підставу, яку в доктрині кримінального процесу іменують правилом про «плоди отруєного дерева», здобуття інших доказів завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Крім того, ч.3 ст.87 КПК України встановлено, що недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактом ДТП за участю водія ОСОБА_7 внесені до ЄРДР 13.01.2020 о 10 год. 01 хв.
Огляд місця події був проведений 13.01.202 в період часу з 00.20 год. до 02.00 год.
Згідно ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається, може бути проведений тільки огляд місця події у невідкладних випадках.
Отже очевидної недопустимості як доказу протоколу огляду місця події під час судового розгляду не встановлено, тому підстав для визнання його недопустимим доказом на даній стадії судового розгляду немає, питання його допустимості відповідно до ч.1 ст.89 КПК України підлягає вирішенню під час оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення.
З цих же підстав питання допустимості доказу висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.01.2020 підлягає вирішенню при оцінці в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення.
Разом з тим додаток до протоколу огляду місця події (встановлення загальної та конкретної видимості пішохода з робочого місця водія) є очевидно недопустимим доказом, так як відомості, зафіксовані в цьому додатку, підлягають встановленню шляхом проведення допитів свідків, підозрюваних та слідчого експерименту, що можливе тільки після внесення відомостей до ЄРДР та з дотриманням вимог ст. 224, 240 КПК України, зокрема за умови роз`яснення прав та обов`язків свідків та підозрюваного, забезпечення його права на захист, участі захисника в проведенні слідчих дій, права відмовитися від давання показань.
Тому вказаний додаток до протоколу огляду місця події є недопустимим доказом.
Враховуючи, що при проведенні автотехнічної експертизи №108-А від 21.02.2020 експертом були використані вихідні дані, отримані з порушенням порядку, встановленого Кримінальним процесуальним законодавством України, він є очевидно недопустимим доказом.
Відповідно до ч.3 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Враховуючи, що обставини, які підлягають встановленню під час слідчого експерименту, мають істотне значення для встановлення істини у справі і можуть бути встановлені тільки при проведенні слідчого експерименту, а також з огляду на необхідність всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, є необхідність у наданні доручення органу досудового розслідування про проведення слідчого експерименту.
Вказана слідча дія не могла бути проведена під час досудового розслідування, так як сумніви в об`єктивності вихідних даних, наданих для експертного дослідження, виникли тільки під час судового розгляду з урахуванням показів свідка ОСОБА_8 щодо невідповідності стану видимості при отриманні цих даних відповідному стану видимості під час ДТП, а також встановленій під час судового розгляду очевидної недопустимості як доказу додатку до протоколу огляду місця події.
При проведенні слідчого експерименту необхідно встановити за показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 (при його згоді), свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розташування пішохода ОСОБА_10 на проїзній частині дороги, швидкість її руху, місце наїзду на пішохода, розташування автомобілів під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , а також на якій відстані водій ОСОБА_7 міг виявити пішохода, що йшла попереду, загальну та конкретну видимість пішохода для водія з робочого місця автомобіля ВАЗ-2107 за максимально наближених умов до події ДТП.
При проведенні слідчого експерименту необхідно врахувати, що, зі слів свідків, ДТП мала місце в темну пору доби, при відсутності Місяця та зірок, опадів, при відсутності штучного освітлення вулиці.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.89,333 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника про визнання недопустимими доказів задовольнити частково.
Визнати недопустимими доказами додаток до протоколу огляду місця події від 13.01.2020 та висновок автотехнічної експертизи №108-А від 21.02.2020, припинити їх дослідження в судовому засіданні.
Клопотання прокурора про надання доручення органу досудового розслідування про проведення слідчого експерименту задовольнити.
Доручити СУ ГУНП в Одеській області провести слідчий експеримент за участю свідків ОСОБА_8 , що проживає в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_9 , що проживає в АДРЕСА_2 , обвинуваченого ОСОБА_7 (за наявності згоди), захисника обвинуваченого, із залученням статиста, одяг якого за кольором максимально наближений до одягу потерпілої, та автомобілів ВАЗ 2107 та ВАЗ 2109, що оснащені стандартним (заводським) освітленням, за максимально наближених умов до часу ДТП.
При проведенні слідчого експерименту встановити за показаннями свідка ОСОБА_8 місце наїзду та швидкість руху пішохода; за показаннями свідка ОСОБА_9 відстань, з якої він побачив силует пішохода, та яка в той час була відстань до зустрічного автомобіля, обставини наїзду автомобіля на пішохода; з показань обвинуваченого ОСОБА_7 (за його згодою) обставини ДТП: швидкість руху автомобіля, видимість з робочого місця водія, місце та обставини наїзду на пішохода, а також інші питання, які можуть виникнути в ході слідчого експерименту для встановлення темпу руху пішохода, загальну та конкретну видимість пішохода для водія з робочого місця автомобіля.
З метою забезпечення максимально наближених умов до часу ДТП дозволити отримання та використання даних з НДІ «Астрономічна обсерваторія» інформацію щодо погодних умов у м.Балта Одеської області станом на час ДТП, а саме 12 січня 2020 року приблизно о 18 год. 20 хв.
Встановити строк виконання доручення до 30.04.2020.
Зобов`язати прокурора надати доступ до матеріалів, отриманих внаслідок проведення слідчого експерименту, учасникам судового провадження в порядку, визначеному ст. 290 КПК України, та надати їх до суду в строк до 03.05.2020.
Контроль за виконанням ухвали поклсти на прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ