Справа № 737/872/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/248/20
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2019 року за № 0000158 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , місця постійної реєстрації не має, раніше судимого:

1) 11 липня 2019 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком один рік;

2) 15 липня 2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн.;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді шести місяців арешту.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати з дня виконання вироку.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.07.2019 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком один рік, та вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.07.2019 року, яким він засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн., постановлено виконувати окремо.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 628 грн. 04 коп..

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , після постановлення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.07.2019, яким він засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком один рік, та вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.07.2019, яким він засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн., однак до набрання вказаними вироками законної сили, 16 липня 2019 року, приблизно о 12.00 годині, перебуваючи поблизу приміщення залізничної станції «Вересоч», розташованої в с. Вересоч, Куликівського району Чернігівської області, вул. Привокзальна, буд. 3, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з-під приміщення залізничної станції повторно таємно викрав велосипед марки «ARDIS» модель «Либідь 28» з рамою відкритого жіночого типу чорного кольору вартістю 2589 грн. 99 коп., який належав ОСОБА_9 , чим заподіяв останній матеріального збитку на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вказаний вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.07.2019 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік виконувати самостійно. На думку захисника, призначене покарання є несправедливим через суворість, оскільки судом належним чином не було враховано ступінь суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винуватого, а саме, його характеристику з місця проживання, повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, повне відшкодування шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

В засідання апеляційного суду обвинувачений не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. За повідомленням адвоката, неявка в судове засідання обвинуваченого узгоджена з ним і не порушує прав обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та наполягав на законності і обґрунтованості вироку суду, позицію захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 місцевий суд зробив на підставі належно досліджених доказів у встановленому законом порядку і, згідно із ст.ст. 370, 374 КПК України, у вироку навів докладні мотиви прийнятого рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого ому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті.

Дії ОСОБА_8 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання звертається увага суддів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстави для призначення більш м`якого покарання, як це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, який має не зняті та непогашені судимості, ніде не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, за місцем проживання характеризується як особа, яка вживає спиртні напої, однак має родину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, відшкодування завданої матеріальної шкоди та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що його обтяжують, та обґрунтовано прийшов до висновку, що мета його виправлення та попередження вчинення нових злочинів може бути досягнута при призначенні покарання у виді арешту.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується та вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого та даним про особу обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінально-караних діянь.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування кримінального закону, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, рішення суду про встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати зазначені в обвинувальному акті обставини такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011 р., остання редакція набула чинності 25.01.2015 р. з набранням чинності Закону № 1698-VII від 14.10.2014 р.) за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

З огляду на ці положення закону суд при призначенні покарання повинен враховувати не тільки санкції статті Особливої частини КК України, а й ті норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, підстави та умови звільнення від покарання, в тому числі й тих положень, що передбачені ст. 69 КК України.

Тобто суд, при встановленні і визнанні декількох пом`якшуючих особі покарання обставин, повинен співставити їх кількісну та якісну характеристики, як таких, що досить істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи з індивідуальних особливостей конкретного провадження, та перебувають в такому співвідношенні одна з одною, щоб можна було впевнено стверджувати про доцільність переходу до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Тому колегія суддів приймає до уваги вказані норми закону і приходить до висновку, що в даному кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування положень ст. 69 КК України.

Таким чином, на думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вищезазначених вимог.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про призначення явно несправедливого покарання через суворість, адже вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 умисно вчинив кримінальне правопорушення, усвідомлював вчинення своїх протиправних дій, має не зняті та непогашені судимості, вчинив злочин через чотири дня після засудження за попереднім вироком, враховуючи незадовільну характеристику за місцем проживання як особа, що зловживає спиртними напоями (а.п. 96), досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення особи може бути лише в умовах ізоляції від суспільства, вказані обставини не можуть слугувати достатньою підставою для пом`якшення обґрунтованого та справедливого покарання, призначеного судом першої інстанції.

Враховуючи вище перелічені обставини, з урахуванням принципів призначення покарання, а саме обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в даному випадку покарання є саме необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, а доводи в апеляційній скарзі про суворість покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів не знаходить порушення місцевим судом вимог ст. 65 КК України, ст. 370 КПК України і вважає вирок законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Підстав для зміни вироку та призначення більш м`якого покарання, про що просить обвинувачена в скарзі, не встановлено.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування або зміну судового рішення у кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4