Постанова

іменем України
23 червня 2020 року

м. Київ
справа № 404/2087/18
провадження № 51-6498км 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 28 травня 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 23 вересня 2019 року в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровограда, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, (останній раз вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 8 листопада 2017 року за частиною 2 статті 194, частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 289, статтями 70, 75 Кримінального кодексу України (далі КК) звільнений від призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 роки),
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 2 статті 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі статті 71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 8 листопада 2017 року за сукупністю вироків ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрано у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання визначено обчислювати з 28 травня 2019 року.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_6 23 січня 2018 року близько 23:30, перебуваючи у квартирі потерпілого ОСОБА_8 , що розташована на АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої, переконавшись, що за його діями не спостерігають, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, з метою власної наживи, викотив з вищевказаної квартири велосипед марки «Prophete Travel 400», вартість якого згідно з висновком експерта №99 від 8 лютого 2018 року становить 3928 грн. та заховав його неподалік в коридорі трьома поверхами нижче, в цьому ж будинку. В подальшому він повернувся до вищевказаної квартири для того, щоб приховати свої злочинні дії та продовжив розпиття спиртних напоїв. При виході вкрав раніше заготовлений велосипед, спричинивши потерпілому шкоду на вказану суму.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23 вересня 2019 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому зазначає, що сторона обвинувачення не надала достатніх доказів, які б вказували на його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того зазначає, що судами не взято до уваги та належним чином не перевірено показання свідків, які, на думку засудженого, надали показання та підтвердили його версію про відсутність у діях останнього складу злочину.
Тобто засуджений вказуючи на свою невинуватість не погоджується з пред`явленим йому обвинуваченням та просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції, щоб суд надав належну оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого і захисника, які підтримали касаційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, і перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви Суду.
Відповідно до частини 1 статті 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак під час касаційного розгляду суд не має права досліджувати докази, тобто фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений заперечує факт вчинення крадіжки, вказуючи на свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення.
Натомість такі доводи ОСОБА_6 , наведені ним в касаційній скарзі, є безпідставними з огляду на таке.
У результаті перевірки матеріалів кримінального провадження було встановлено, що суд першої інстанції, заслухавши показання засудженого, потерпілого, свідків та дослідивши письмові докази у кримінальному провадженні, обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку належні та допустимі докази.
Так у судовому засіданні було допитано потерпілого, який виявив крадіжку велосипеда, а також свідка ОСОБА_9 , який знаходився у квартирі потерпілого разом із ОСОБА_6 . Разом вони вживали спиртні напої, при цьому ОСОБА_6 виходив на хвилин 20 з квартири, потім повернувся, а коли ОСОБА_10 пішла спати запропонував продати велосипед і вони разом пішли до ломбарду, однак ОСОБА_6 забув документи за якими послав ОСОБА_9 , прибувши на місце його там зустріла поліція і останній повідомив, що велосипед знаходиться у ОСОБА_6 біля ломбарду.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підтвердили показання свідка ОСОБА_9 , вказавши, що до квартири ОСОБА_8 прийшов ОСОБА_9 та повідомив, що ОСОБА_6 разом з велосипедом знаходиться біля ломбарду.
Також судом досліджено письмові докази, а саме рапортом інспектора-чергового Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_13 про надходження заяви від ОСОБА_8 (т.1 а.к.п.19); протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.01.2018 року, (т.1 а.к.п.20); заява ОСОБА_6 від 24.01.2018 року, відповідно до якої він добровільно віддав старшому оперуповноваженому Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області велосипед «Prophete» сірого кольору з чорними вставками (а.к.п.40 т.1); протокол огляду предмета від 03.02.2018 року, відповідно до якого було проведено огляд велосипеду - «Prophete (а.к.п.41-42 т.1); висновок експерта №99 від 08.02.2018 року, (а.к.п.48-54 т.1);протоколом огляду предмета від 11.02.2018 року, (а.к.п.55 т.1); протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпілий впізнав велосипед «Prophete Travel 400», який був у нього викрадений 24.01.2018 року, який відповідно до постанови слідчого від 11.02.2018 року визнаний речовим доказом (а.к.п.56-61 т.1); протокол перегляду відеозапису від 07.02.2018 року, відповідно до якого чоловіки ззовні схожі на ОСОБА_6 та ОСОБА_9 прийшли з велосипедом до ломбарду (а.к.п. 72 т. 1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.01.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 23.01.2018 року перебувала у неї в гостях та після уходу якого з квартири зникло майно (а.к.п. 77-79 т. 1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.01.2018 року, (а.к.п.80-83 т.1); протокол проведення слідчого експерименту від 28.02.2018 року, за участю свідка ОСОБА_9 , де він розповів та показав про обставини вчиненого кримінального правопорушення (а.к.п. 87-90 т. 1);

З урахуванням наведеного суд першої інстанції поклав в основу вироку докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_6 .
Суд апеляційної інстанції під час перевірки доводів, зазначених в апеляційній скарзі сторони захисту, аналогічних доводам зазначеним в касаційній скарзі засудженого зазначив, що показання потерпілого ОСОБА_8 повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_9 , а також з письмовими доказами дослідженими під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Тобто проаналізувавши ці та інші докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку чужого майна повторно, що вказує на кваліфікацію його дій за частиною 2 статті 185 КК.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанцій щодо кваліфікації дій засудженого, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт вчинення крадіжки велосипеда, а всі досліджені докази вказують на винуватість ОСОБА_6 у її вчиненні.
Суд апеляційної інстанції надав належні та вмотивовані відповіді на доводи в апеляційній скарзі захисника, при цьому правильно дійшов висновку про залишення без зміни вироку районного суду.
Також неспроможними є доводи викладені в касаційній скарзі засудженого в частині проведення апеляційного розгляду за його відсутності, оскільки матеріали кримінального провадження хоча і містять заяву ОСОБА_6 про проведення такого розгляду за його участі, однак така заява згідно штемпеля, який на ній міститься лише 23 вересня 2019 року була подана до Кропивницького слідчого ізолятора, де перебував засуджений та датована цим же числом. До суду апеляційної інстанції вона надійшла 25 вересня 2019 року, тобто вже після закінчення апеляційного розгляду, який було призначено на 23 вересня 2019 року.
Між тим апеляційний розгляд відбувся за участю захисника, який під час з`ясування питання про можливість продовжити розгляд без інших учасників процесу поклався на розсуд суду та не заявляв клопотання про участь його підзахисного у судовому засіданні.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження убачається, що в суд неодноразово викликалась свідок ОСОБА_14 , до неї ухвалою було застосовано привід, який виконати не вдалось, тобто судом було вжито всіх необхідних заходів щодо забезпечення її явки.
Водночас матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
При цьому істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 , не встановлено.
Переконливих доводів, які би спростовували висновки суду першої та апеляційної інстанцій у частині кваліфікації дій ОСОБА_6 , а також свідчили би про допущення порушень кримінального процесуального закону, колегія суддів не встановила.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК.
Таким чином, касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, а судові рішення не викликають у колегії суддів сумнівів щодо їх відповідності нормам закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 28 травня 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 23 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3