Провадження № 11-сс/4823/82/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 12 квітня 2020 року, без визначення розміру застави. Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на безпідставність застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав на відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків. Також зазначив, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання з матір`ю, міцні соціальні зв`язки, відвідував навчальний заклад, немає негативних характеристик і не переховувався від слідства та суду.

Заслухавши доповідь судді; захисника підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що 13 лютого 2020 року до ЄРДР за №0000044 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_10 було затримано, в порядку статті 208 КПК України, 13 лютого 2020 року, в 11 год. 55 хв. (а.с.п.34-35).

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, про що йому було письмово повідомлено 14 лютого 2020 року (а.с.п.45).

Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Під час прийняття рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст.178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, даних про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; усвідомлюючи міру покарання, що загрожує йому у разі доведення його вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника на відсутність аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки ОСОБА_10 є безпідставним.

Так, матеріали кримінального провадження не містять переконливих доказів належної поведінки підозрюваного, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу колегією суддів не встановлено.

Крім того, Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі Браво проти Італії» вказала, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме: встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягнення цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступний стадії процесу кримінального розслідування.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, зокрема, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак, слідчим суддею при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначений розмір застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4