Справа № 461/4537/20
Провадження № 1-кс/461/3751/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

04.06.2020 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 13.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0000470 за ознаками ч. 1 ст. 210, ч.1 ст.364 КК України. Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою. Зазначає, що досудове розслідування ґрунтується лише на його допиті слідчим Франківського ВП ГУ НП у Львівській області. Слідчим ОСОБА_4 не допитано жодного чиновника Львівської міської ради в якості свідка. З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим в черговий раз не виконано вказівок Львівської місцевої прокуратури №1, викладених у постанові від 15.01.2020 року про скасування постанови 05.03.2019 року про закриття кримінального провадження. Слідчим не здійснено в повній мірі досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, відтак просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження та скерувати кримінальне провадження №0000470 у ЛТУ НАБУ, для подальшого досудового розслідування.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Надав аналогічні викладеним у скарзі пояснення.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого на підставі наявних у справі матеріалів.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що слідчим відділом Галицького ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.210, ч.1 ст.364 КК України.
13.03.2020 р. старшим слідчим СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Оскаржувана постанова мотивована тим що, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ні в діях ОСОБА_5 , ні в діях інших осіб не вбачається ознаки зловживання службовим становищем та порушення законодавства про бюджетну систему України, оскільки в ході розслідування не здобуто і ОСОБА_3 не надано жодні докази даних фактів, матеріальної шкоди не встановлено, доводи зазначені в заяві ОСОБА_3 про вчинення злочинів службовими особами ЛМР не знайшли свого підтвердження.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №0000470, виходячи із наступних міркувань.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Всупереч зазначених норм Закону старший слідчий СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у постанові про закриття кримінального провадження належним чином не мотивував своїх висновків про підстави закриття кримінального провадження. Також слідчим не дотримано вимогу закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відтак, слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень статті 9 Кримінального процесуального Кодексу України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставини кримінального провадження (ч.2 ст.9 КПК України).
На думку слідчого судді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій на які вказує заявник, та проведення інших слідчих дій для перевірки його заяви про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.
Розглядаючи вимоги ОСОБА_3 в частині скерування кримінального провадження №0000470 у ЛТУ НАБУ для подальшого досудового розгляду,слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України передбачений перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування . Такі ухвали можуть бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1- 1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, КПК України не передбачає повноважень слідчого судді направляти кримінальне провадження у ЛТУ НАБУ, для подальшого досудового розгляду.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 13.03.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000470 за ознаками ч. 1 ст. 210, ч. 1 ст. 364 КК України.

В задоволенні решти заявлених в скарзі вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1