Справа № 140/1835/19
Провадження №11-сс/801/208/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
11 березня 2020 рокум. Вінниця
Судді Вінницького апеляційного суду ОСОБА_3 в провадженні за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовлено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків.
Ухвалою колегії суддів Вінницького апеляційного суду від 11.03.2020 року (в складі головуючий суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ) залишено без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а оскаржувану ухвалу слідчого судді від 27.02.2020 року без змін.
З прийнятим колегією суддів рішенням не погоджуюсь з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Так, 08.07.2019 близько 18:30 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Nissan-Almera» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Немирів в напрямку м. Тульчин Вінницької області, на ділянці автодороги поблизу с. Гриненки, Немирівського району, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку порушуючи п.10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «Перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху», п.11.3 Правил дорожнього руху України: «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу» та п.14.2(в) Правил дорожнього руху України: «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані», з метою виконання маневру обгону виїхав на смугу зустрічного руху, по якій у цей момент рухався автомобіль марки «ВАЗ 2106» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем, який від зіткнення втратив керованість та виїхавши на смугу зустрічного руху зіткнувся з автомобілем «AC-GE-CK-CMD» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по належній йому смузі руху.
В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «ВАЗ 2106» ОСОБА_7 , пасажири вказаного автомобіля: ОСОБА_9 , неповнолітня ОСОБА_10 , а також водій автомобіля «AC-GE-CK-CMD» ОСОБА_8 та пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_11 , ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичного експерта отримали тілесні ушкодження, які відносяться до середніх тілесних ушкоджень, за відсутністю небезпеки для життя, які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.2.2., а пасажир автомобіля ОСОБА_13 згідно висновку судово-медичного експерта отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпечних для життя, згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.2.1.3.е.
Таким чином, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,4 КПК України:
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною пятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно із положеннями ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Поза увагою як слідчого судді так і колегії суддів залишилась та обставина, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, від даної ДТП п`ять осіб отримало тілесні ушкодження середньої тяжкості та одна особа отримала тяжкі тілесні ушкодження; крім того, серед потерпілих є учасник АТО, який до ДТП вже втратив ногу внаслідок участі у війні та є інвалідом І групи і в ході даного ДТП серед інших ушкоджень також отримав ушкодження: відриву власної зв`язки правого надколінника від його полюса, рвано-забійної рани правого колінного суглобу; не зважаючи на тривалий термін досудового розслідування підозрюваний не намагався відшкодувати потерпілим завдану шкоду, крім того, останній є громадянином іноземної держави, а тому усвідомлюючи наслідки злочину, за яким він підозрюється, строк покарання, останній може переховуватись від органів досудового розслідування/суду та виїхати за кордон, що ускладнить розгляд кримінального провадження, у зв`язку з вищевикладеним вважаю, що у даному випадку підозрюваному необхідно застосувати цілодобовий домашній арешт.
Суддя ОСОБА_3