Справа № 504/2573/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" лютого 2020 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 смт. Доброслав обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001107 від 18.07.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Шевченків Кут, Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, офіційно неодруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, з базовою середньою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.01.2017 Дніпропетровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.72 ч.5 КК України зараховано з 23.08.2014 по 20.11.2014 та 25.11.2016 до 11.04.2017, звільнений від відбування покарання ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.02.2018 року на підставі ч.2 ст.84 КК України за тяжкою хворобою,
у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Комінтернівське, Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, офіційно не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, з базовою середньою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
17.07.2018 року біля 23 години 25 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, що ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_4 перебували на автостанції «Паустовського», біля магазину «На пасашок», який розташований в межах Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області на узбіччі авто дороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», з метою повернення за місцем свого мешкання до с. Шевченків Кут.
Помітивши на зупинці раніше невідомого ОСОБА_7 , який стояв вздовж дороги та намагався зупинити попутний автомобіль. При цьому ОСОБА_3 помітив при ОСОБА_7 гаманець та мобільний телефон. В той же час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 , про що він повідомив ОСОБА_4 . На дану пропозицію ОСОБА_4 погодився, таким чином вони дійшли спільної згоди на вчинення злочину відносно ОСОБА_7 .
З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на заволодіння чужим майном ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , попередньо з`ясувавши, що ОСОБА_7 необхідно їхати до с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, запросили останнього поїхати з ними на попутному автомобілі, марка, державний реєстраційний номер та водій якого в ході досудового розслідування не встановлено по вказаному напрямку.
В ході руху по автодорозі «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», на виїзді з с. Іванове Лиманського району Одеської області ОСОБА_3 попрохав водія вказаного автомобілю, зупинитись біля автомобільного «клеверного» моста.
Вийшовши з салону зазначеного автомобілю. ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пішли по мосту, де зупинившись на полосі у напрямку до м. Миколаєва, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, при цьому ОСОБА_4 обхопив своєю правою рукою плечі ОСОБА_7 , тим самим обмеживши рух останнього та зажадали від останнього передати їм належне йому майно, а саме: грошові кошти та мобільний телефон. При цьому, ОСОБА_3 , притиснувши до правої сторони живота ОСОБА_7 ніж- брелок, який він мав при собі та тримав у своїй руці, вирвав з рук ОСОБА_7 гаманець, тим самим відкрито заволодівши грошовими коштами останнього в сумі 1 300 гривень, після цього гаманець повернув останньому у руки. У зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 передати свій мобільний телефон, ОСОБА_3 застосовуючи насильство, яке не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого, та виразилось в нанесенні удару кулаком руки в область сонячного сплетіння, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «IPhone 6S», вартістю 10000 гривень, укомплектований сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_1 , яка не має матеріальної цінності для потерпілого.
Після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 зникли з місця вчинення злочину, в подальшому розпорядились майном на свій власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 на суму у розмірі 11 300 гривень.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому у вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Також, будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , надав аналогічні пояснення як і обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому у вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, до суду надав заву про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених немає, просив суд не призначити обвинуваченим міри покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи, а також судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про виннуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення (злочину).
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ознаками ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ознаками ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винних, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд, зокрема, враховує посередню характеристику ОСОБА_3 , за місцем проживання, те що він раніше судимий, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.02.2018 року на підставі ч.2 ст.84 КК України звільнений за тяжкою хворобою, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, перебуває на «Д» обліку в кабінеті «Довіра» Лиманської ЦРЛ з ВІЛ-інфекції, отримає підтримуючу терапію, офіційно неодружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, думку потерпілого, який немає матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, а також те, що скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), який відносяться до категорії тяжких злочинів, відповідно до ст.12 КК України, однак щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.66 КК України являється, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_3 , міри покарання передбаченою санкцією ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, є можливим застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки, його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає необґрунтованою позицію сторони обвинувачення щодо приєднання до вказаного покарання частину покарання, що не була відбута обвинуваченим за попереднім вироком, виходячи із наступного. Із досліджених доказів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , був звільнений судом від покарання на підставі ст.84 ч.2 КК України, за тяжкою хворобою. Відповідно до частини 4 цієї статті у разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. Таким чином, закон передбачає певний порядок та підставу направлення особи для відбування покарання, що не є предметом розгляду у цьому кримінальному провадженні. Стороною обвинувачення не надано доказів про одужання обвинуваченого ОСОБА_3 , та не доведено підстав для направлення його для відбування покарання. В розумінні положень ст.ст.71, 84 КК України відсутні підстави для приєднання обвинуваченому ОСОБА_3 , невідбутої за попереднім вироком частини покарання, від якого він звільнений за хворобою, а також відсутні підстави для направлення обвинуваченого для відбування покарання за попереднім вироком.
Під час досудового слідства та до набрання вироком чинності відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.07.2018 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання - 18.07.2018 року.
Зарахувати у строк покарання, призначеного судом, строк попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України з з моменту затримання - 18.07.2018 року по час проголошення вироку 21.02.2020 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Також, суд враховує посередню характеристику ОСОБА_4 , за місцем проживання, те що він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, перебуває на «Д» обліку в кабінеті «Довіра» Лиманської ЦРЛ з ВІЛ-інфекції, отримає підтримуючу терапію, офіційно неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину, а також те, що скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), який відносяться до категорії тяжких злочинів, відповідно до ст.12 КК України, однак щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України являється, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших кримінальних правопорушень, призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням дії ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки, його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Також, під час досудового слідства та до набрання вироком чинності відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.07.2018 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання - 18.07.2018 року.
Зарахувати у строк покарання, призначеного судом, строк попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України з моменту затримання - 18.07.2018 року по час проголошення вироку 21.02.2020 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню:
-виявлені та вилучені мобільний телефон марки «IPhone 6S», укомплектований сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_1 та грошові купюри, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 ;
-ніж-брилок, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Лиманського ВП ГУНП в Одеській області;

- пачка від цигарок «Прилуки червоні» з сухою речовиною рослинного походження зеленого кольору, виділені в матеріали кримінального провадження №00001144.
Керуючись ст. ст.369-371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду від 19.07.2018 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання 18.07.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття призначеного судом покарання, строк попереднього ув`язнення з дня затримання 18.07.2018 по час проголошення вироку 21.02.2020 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду від 19.07.2018 року скасувати.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти у залі суду негайно.

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду від 19.07.2018 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання 18.07.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття призначеного судом покарання, строк попереднього ув`язнення з дня затримання 18.07.2018 по час проголошення вироку 21.02.2020 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду від 19.07.2018 року скасувати.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у залі суду негайно.

Речові докази по кримінальному провадженню:
-виявлені та вилучені мобільним телефоном марки «IPhone 6S», укомплектований сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_1 та грошові купюри, які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутими власнику;
-ніж-брилок, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1