Справа № 212/1929/19
У Х В А Л А

24 грудня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні від захисника ОСОБА_6 поступило клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , на домашній арешт, повні обґрунтування надав в письмовому вигляді.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив задоволенні клопотання, змінити йому запобіжний захід на більш м`який, домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 підтримав думку підзахисного, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, зважаючи на відсутність підстав на продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисного.
Суд розглядаючи питання щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, прийшов до наступного.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012р. у справі "Тодоров проти України", відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».
Пунктом 3 статті 5 Конвенції визначено право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Судом встановлено, що обвинувачений утримується під вартою з 05 лютого 2019 року. На даний час розгляд справи не закінчено. Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.
Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу дещо змінились, з урахуванням викладеного вище, а ризики передбачені ст.177 КПК України, на думку суду, впродовж часу розгляду справи втратили свою актуальність. Зазначене дає підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження. При прийнятті цього рішення суд врахував практику ЄСПЛ у справах "Смирнова проти Росії", "Вемгофф проти Німеччини", "Летельєр проти Франції" та зважує на те, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, тримається під вартою значний час, при обрані запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у іншому кримінальному провадженні - його не порушував.
Ризики передбачені ст.177 КПК України (ухилення обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на потерпілу та свідків), на думку суду, не мають явно вираженої наявності, - все це дає підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Таким чином, суд приходить до висновку, що міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання обвинуваченого забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло цілодобово, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою суду та вважає достатнім застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187, ч.3 ст.357 КК України на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю.

Суд зобов`язує обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та, крім того покладає на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками по даному кримінальному провадженню, за винятком використання можливості для примирення з потерпілою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) носити електронний засіб контролю. Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 доручити Покровському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали визначити до 21 лютого 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.

Контроль по організації виконання ухвали покласти на прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 .. Роз`яснити обвинуваченому, що в разі порушення ним умов застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до нього може бути знову застосований більш суворий запобіжний захід тримання під вартою.

Копію ухвали вручити обвинуваченій та прокурору після її проголошення та направити начальнику Криворізького слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1