Справа № 458/232/20
Провадження № 1-кп/452/199/2020
ВИРОК
Іменем України

05 травня 2020 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0000063 про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, маючого на отриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , 27.02.2020 року, приблизно о

02 год. 30 хв., знаходячись в житловому будинку

АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із братом ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому два удари кулаками правої та лівої руки в ділянку обличчя зліва та справа, два удари кулаками правої та лівої руки в ділянку грудей, після чого стягнув ОСОБА_4 з дивану на підлогу та наніс ще один удар правою ногою в поперек ззаду справа, чим спричинив останньому перелом VIII го правого ребра, синець на правому плечі, синець на правій половині спини, синці на передній поверхні грудної клітки, закриту черепно-мозкову травму у вигляді синців в обох очних ділянках, крововилив на верхній губі, струс головного мозку, які згідно висновку судово - медичного експерта відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 27.02.2020 року в приміщенні будинку АДРЕСА_1 наніс своєму братові ОСОБА_4 два удари кулаками в обличчя та два удари в ділянку грудей, після чого стягнув його з дивану на підлогу та наніс ще один удар ногою в поперек ззаду. Побив його тому, що він викрав у нього електро побутові інструменти та віддав їх невідомій особі. У вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у брата.

Крім повного визнання вини обвинуваченим у вчиненому, його винуватість у скоєному підтверджується, висновком експерта № 023/2020 від 28.02.2020 року, матеріалами справи.

Згідно висновку експерта № 023/2020 від 28.02.2020 року відомо, що у

ОСОБА_4 виявлено перелом VIII- го правого ребра, синець на правому плечі, синець на правій половині спини, синці на передній поверхні грудної клітки, закриту черепно-мозкову травму у вигляді синців в обох очних ділянках, крововилив на верхній губі, струс головного мозку, які утворилися від дії твердих тупих предметів, можливо від дії рук та ніг людини, по давності утворення може відповідати часу 27.02.2020 року і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Учасники судового провадження не оспорювали обставин винуватості

ОСОБА_5 у спричиненні ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному заподіянні ОСОБА_4 27.02.2020 року в АДРЕСА_1 середньої тяжкості тілесного ушкодження, а тому кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 122 КК України є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від
24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.
При виборі обвинуваченому заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який характеризується позитивно по місцю проживання, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимий 07.11.2019 року Турківським районним судом Львівської області за ч. 1

ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 27.11.2019 року сплачено, думку потерпілого, який просить його суворо не карати, пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого.

Обтяжуюча вину обставина - вчинення злочину щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, потерпілий не наполягає на обранні йому суворої міри покарання, суд вважає, що його виправлення можливе без позбавлення волі і дійшов висновку про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальних витрат по справі немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 122 КК України, та призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя