Справа № 202/5/20
Провадження № 1-кс/202/963/2020
УХВАЛА
Іменем України

31 січня 2020 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000068 від 18.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна.
Відповідно до клопотання, в провадженні третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України.
Так, невстановлені особи, протягом 2019 року та по теперішній час, на території АДРЕСА_1 організували з метою збуту незаконне придбання, зберігання, транспортування та збут через мережу нелегальних авто- та газозаправочних станцій незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме: скрапленого газу, бензину та дизпалива, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України.
В ході проведених заходів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 розташований автозаправочний пункт з реалізації скрапленого газу, виключно за готівку.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2020 року надано дозвіл на проведення огляду місцевості з автогазозаправочним пунктом, приміщень, речей вказаного АГЗП, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення по незаконній реалізації підакцизних товарів, походження яких не встановлено, а також вилучення речей і документів по незаконному виготовленню підакцизних товарів, обладнання для їх реалізації (колонки, ємності, насоси, шланги тощо), підакцизних товарів (газу, бензину та дизельного пального), чорнових записів, печаток, грошових коштів отриманих злочинним шляхом.

Тому слідчий, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду 23 січня 2020 року на території АГЗП, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, 5А, а саме: металеву цистерну білого кольору, об`ємом 10 м3 зі скрапленим газом, яка, згідно лічильника, що розташований з правого боку металевої цистерни, яка заповнена на 46% скрапленим газом від загального об`єму, в кількості 1 шт.; автозаправну колонку, в кількості 1 штуки; автозаправочний пристрій («пістолет»), в кількості 1 шт.
Слідчий у судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просить розглянути клопотання без його участі.
Враховуючи, що власника майна не встановлено та відповідно до ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання без виклику власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на розпорядження майном може бути застосована лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 24.01.2020 року, майно вилучене в ході проведення огляду 23 січня 2020 року на території АГЗП, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, 5А, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000068 від 18.10.2018 року.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є законним, обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню оскільки, з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду 23 січня 2020 року на території АГЗП, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, 5А, оскільки дане майно визнано речовими доказами і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000068 від 18.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України - задовольнити.
Накласти арешт, шляхом позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, на майно, вилучене 23 січня 2020 року на території АГЗП, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, 5А, а саме: металеву цистерну білого кольору, об`ємом 10 м3 зі скрапленим газом, яка, згідно лічильника, що розташований з правого боку металевої цистерни, яка заповнена на 46% скрапленим газом від загального об`єму, в кількості 1 шт.; автозаправну колонку, в кількості 1 штуки; автозаправочний пристрій («пістолет»), в кількості 1 шт.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1