Справа № 569/1360/20
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУФР ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Рівненського міського суду надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС СУФР ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що гр. ОСОБА_5 , у порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» та «Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №854 від 30.07.1996, не будучи зареєстрованими як суб`єктами господарювання, відповідно до вимог ст.55 Господарського кодексу України, не маючи ліцензії на виробництво та торгівлю алкогольними напоями, здійснює діяльність щодо незаконного зберігання з метою збуту, збут та транспортування з метою збуту за допомогою вантажного причіпу д.н.з. НОМЕР_1 незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

На підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду №569/1360/20 1-кс/569/603/20 проведено 06.02.2020 обшук вантажного причіпу д.н.з. НОМЕР_1 № шасі НОМЕР_2 , за результатами якого виявлено: 22 пластикові ємкості типу «Єврокуб», орієнтовним об`ємом 1000 л кожен, заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту на 90% кожен, всього у кількості 19800л, а також, сам причіп.

У ході обшуку будь-яких товарно-супровідних документів, накладних, видаткових, податкових накладних, ліцензій, дозволів, сертифікатів якості, відповідності, інших документів, що підтверджують якість, походження рідини у ємностях не виявлено та не представлено.

Під час досудового розслідування встановлено, що вантажний причіп д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , яким користуються гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , слугував засобом вчинення кримінального правопорушення, оскільки використовувався для зберігання і транспортування незаконно виготовлених підакцизних товарів. Власником вантажного причіпу д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , згідно відомостей НАІС ДДАІ МВС України, є гр. ОСОБА_7 .

Вилучений вантажний причіп використовується для транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, тому він є засобом вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим буде використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що вказаний вище вилучений вантажний причіп є засобом вчинення кримінального правопорушення і має суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, а саме: використання як доказу, який слугуватиме підтвердженням або спростуванням факту незаконного придбання, транспортування з метою збуту та збуту незаконного виготовлених підакцизних товарів; буде використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, містить відомості, фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відомості щодо походження вилученого майна, його руху, умов придбання та подальшої реалізації буде використано при допитах, при проведенні криміналістичних експертиз, пред`явлення документів під час проведення слідчих дій, інших слідчих, процесуальних діях, у зв`язку з чим чином існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене є доказом злочину та має значення речових доказів.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити вказаному кримінальному провадженню, призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого причіпу, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні, а тому, з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказаний вантажний причіп д.н.з. НОМЕР_1 , до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій клопотання підтримав та просив суд провести розгляд без його участі.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у проваджені СУФР ГУ ДФС у Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 08.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду проведено 06.02.2020 обшук вантажного причіпу д.н.з. НОМЕР_1 № шасі НОМЕР_2 , за результатами якого виявлено: 22 пластикові ємкості типу «Єврокуб», орієнтовним об`ємом 1000 л кожен, заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту на 90% кожен, всього у кількості 19800л, а також, сам причіп.

У вищевказаному кримінальному провадженні, повідомлень про підозру органом досудового розслідування не пред`явлено.

Накладення арешту на вищевказане майно, яке є речовими доказами, дасть можливість проведенню ряду експертиз та забезпечення збереження речових доказів. Крім того, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вантажний причіп д.н.з. НОМЕР_1 № шасі НОМЕР_2 , який вилучено 06.02.2020 під час проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду №569/1360/20, що належить, згідно відомостей НАІС ДДАІ МВС України, гр. ОСОБА_7 , до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1