Дата документу 11.01.2020 Справа № 554/2922/18
Провадження №1-кс/554/209/2020

УХВАЛА
Іменем України

11 січня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій заявник просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 06.12.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000485, внесеному до ЄРДР 02.03.2018 року, з правовою кваліфікацією ч.2 ст.372 КК України.

В обґрунтування вимог скарги заявник вказав, що постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 було відмовлено визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000485, внесеному до ЄРДР 02.03.2018 року, з правовою кваліфікацією ч.2 ст.372 КК України.

Заявник вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки вона не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ст. 55 ч.1 КПК України.
Так, всупереч вимогам ст.110 КПК України, постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим є невмотивованою, оскільки на підтвердження такого свого висновку про відсутність завданої ОСОБА_3 шкоди слідчий не навів та не послався які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі (розшукові) дії були проведені по даному кримінальному провадженню, та у сукупності свідчать про те, що йому не було завдано шкоди у будь-якій формі.
Без офіційного визнання заявника потерпілим від вказаних кримінальних правопорушень порушується принцип змагальності, передбачений ст.22 КПК України, оскільки заявник відповідно до ст.60 КПК України не має права заявляти клопотання, зокрема, про призначення відповідних експертиз, подавати докази тощо.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив задовольнити вимоги повністю. Вказав, що слідчий не допитував його з підстав спричинення йому моральної шкоди.
Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила задовольнити.
Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000485, внесене до ЄРДР 02.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 06.12.2019 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000485, внесеному до ЄРДР 02.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України (а.с.3-4 постанова).

Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.
У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.
Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Разом з тим ч.5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.
Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, названа постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.
Разом з тим, судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000485, внесеному до ЄРДР 02.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, триває.
Отже, на момент винесення слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, також не проведено всі необхідні слідчі дії, про що зазначено заявником в судовому засіданні.
Таким чином, наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.
Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.
Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини, суд приходить до висновку, що постанова від 06.12.2019 року є обґрунтованою та винесеною відповідно до вимог КПК України на даному етапі досудового розслідування. При цьому, слідчий суддя також виходить з того, що відповідних належних та допустимих доказів ОСОБА_3 при розгляді даної скарги також не надано, інші дані в матеріалах провадження відсутні.
Саме тому, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1