Провадження № 1-кп/643/607/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 25.03.2019року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дергачі Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Московського районного суду м.Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту, яке обґрунтоване тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Так, в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про відмову у визнанні потерпілим. Тоді як, потерпілим у провадженні є заявник ОСОБА_8 , однак в обвинувальному акті не зазначені анкетні відомості про потерпілого. Крім того, всупереч ст.ст.110,291 КПК України, у обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 фактичні обставини спотворені, викладені не конкретно і не узгоджуються між собою. Крім того, сторона обвинувачення позбавила обвинувачених можливості та часу необхідного для підготовки свого захисту, грубо порушила загальні засади кримінального провадження. Неконкретність з викладенням процесуальних документах послідовності розвитку подій та часу, свідчить про те, що стороною обвинувачення обставини вчинення злочинів не перевірялись і не доведені, докази базуються лише на припущеннях, а тому процесуальні рішення є не обґрунтованими і незаконними. Крім того, слідчим та прокурором допущено порушення строків досудового розслідування. Як наслідок, вказані у клопотанні порушення, на думку захисника, порушують права обвинувачених на справедливий суд та право на захист.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника. Пояснилав, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо заявленого захисником ОСОБА_7 клопотання, дослідивши обвинувальний акт, та додатки до нього, суд прийшов до висновку про те, що клопотання про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

В п.3 ч.3 ст.314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Також, судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в клопотанні захисника ОСОБА_7 не наведено такої невідповідності обвинувального акту у кримінальному провадженні 0000057 від 25.03.2019року вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Також, такої невідповідності судом не встановлено під час розгляду цього клопотання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 314, 291, 372, 375, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1