Справа №621/911/20
Пр. №1-кс/621/306/20
Ухвала
Іменем України
15 квітня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 ,
представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:
14.04.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_3 , під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000291 від 04.04.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме:

1) Ланцюжок із срібла довжиною 50 см із вставками цирконію; 2) Кросівки жіночі біло-жовтого кольору фірми Fashion 37 розміру.

Зазначене в клопотанні майно слідчий просить передати на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 03.04.2020 до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 03.04.2020, приблизно о 14 годині її колишній цивільний чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов до неї в квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де під час конфлікту ОСОБА_4 забрав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон «HUAWEI» Prime 2018 чорного кольору, зірвав з шиї останньої ланцюжок із срібла вагою 16 гр. та довжиною 55 см, забрав кросівки Nike білого кольору з дерматину та спортивний велосипед, який належить останньому. Після цього ОСОБА_4 вийшов з квартири ОСОБА_7

03.04.2020 проведено огляд місця події біля буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «HUAWEI» Prime 2018 чорного кольору. Також ОСОБА_4 зазначив, що ланцюжок із срібла він забрав так-як він його купив за власний рахунок та подарував ОСОБА_7 під час спільного проживання, про те що забрав кросівки Nike білого кольору з дерматину заперечує.

04.04.2020 СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0000291 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України.

14.04.2020 слідчим СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час обшуку, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції ланцюжок із срібла довжиною 50 см із вставками цирконію та кросівки жіночі біло-жовтого кольору фірми Fashion 37 розміру пояснивши, що саме ці предмети він забрав у ОСОБА_7 03.04.2020, так-як вважає, що вони належать йому.

Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучене майно в ході обшуку може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти на нього арешт.

ОСОБА_8 на розгляд клопотання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Неявка зазначеної особи не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий ОСОБА_3 під час розгляду клопотання підтримав його з підстав, викладених у ньому та просив накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання.

Так, під час розгляду клопотання ОСОБА_4 пояснив, що ланцюжок із срібла він придбав за свої власні кошти та віддав його ОСОБА_7 коли вони мешкали з нею разом. Кросівки Fashion 37 розміру також не належать останній, а були іншої жінки, яка до цього проживала з ним. Вказані кросівки ОСОБА_7 самостійно взяла для власного використання. 03.04.2020 ОСОБА_4 прийшов додому ОСОБА_7 за своїми речами, забрав велосипед, після чого остання добровільно віддала йому ланцюжок.

Вислухавши пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

На підтвердження доводів клопотання слідчим надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000291 від 04.04.2020 за ч. 1 ст. 186 КК України; ухвали слідчого судді від 13.04.2020 про надання дозволу на проведення обшуку; протоколу обшуку від 14.04.2020.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При тому ч. 3 ст. 170 КПК України, передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування до нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так слідчий у клопотанні зазначив, що метою накладення арешту є, зокрема, збереження речових доказів.

Однак, слідчим у клопотанні та у судовому засіданні не наведено будь-яких ризиків чи обстави, що вказують на такі ризики, в частині можливого знищення чи втрати майна, вилученого при обшуку 14.04.2020, яке, крім того визнано речовим доказом.

Разом із тим, матеріали клопотання не містять відомостей, що підтверджують належність майна потерпілій про арешт якого визначено у клопотанні. (п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Докази, які б свідчили про достатні підстави вважати, що речі зазначені в клопотанні були об`єктом кримінально протиправних дій, або набуті кримінально протиправним шляхом та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу матеріали клопотання не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Надаючи оцінку дослідженим в ході розгляду клопотання доказам, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність умов, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України, а відповідно й наявності підстав, що дають підстави для задоволення клопотання.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Таке рішення, зокрема, ґрунтується на засадах законності, справедливості та відповідає вимогам закону.

Керуючись статтями, 131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000291 від 04 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчій суддя: ОСОБА_1