Справа №:755/1740/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2020 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі суду присяжних:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
при запасній присяжній ОСОБА_6 ,
при секретарі ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біла Церква Київської області, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню дитину, 2014 р.н., освіта вища, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
21.04.2011 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.4 ст.187 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 04.10.2013 року з Бориспільської ВК №119 на підставі постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заміною на виправні роботи, невідбутий строк покарання 3 роки 6 місяців 16 днів,
за обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кіровоград, громадянина України, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей, 2006 р.н., освіта вища, працюючого старшим оперуповноваженим в ОВС СБ України, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Голубівка Луганської області, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню дитину, 2002 р.н., освіта вища, не працюючого, не військовозобов`язаного, пенсіонера ОВС за станом здоров`я, особи з інвалідністю другої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_11 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

захисників адвокатів ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва на стадії судового розгляду знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , за обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 , за обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України, ОСОБА_10 ,за обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України.

Ухвалою суду від 29.04.2020 року було продовжено строк тримання під вартою обвинувачених на 60 днів, тобто до 28.06.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
В даному судовому засіданні суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, оскільки судове провадження не було завершено до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити тримання обвинувачених під вартою, оскільки, на його думку, ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на стадії досудового розслідування та у підготовчому судовому засіданні, продовженні його застосування судом присяжних на даний час не відпали та продовжують існувати, а саме обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, які мають надзвичайно високий ступінь, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, тому існують підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що у повному обсязі відповідає вимогам чинного національного та міжнародного законодавства, практиці ЄСПЛ.

Представники потерпілих ОСОБА_17 і ОСОБА_18 адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 думку прокурора підтримали, просили суд продовжити тримання обвинувачених під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_16 заперечували проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність будь-яких доказів причетності ОСОБА_10 до інкримінованих злочинів, а також відсутність зазначених прокурором ризиків, тісні соціальні зв`язки обвинуваченого, який є пенсіонером та особою з інвалідністю другої групи, виключно позитивно характеризується, має вищу освіту і ступінь кандидата наук з державного управління.

Із урахуванням тривалого часу перебування обвинуваченого під вартою, причетності якого до інкримінованих злочинів з досліджених судом на даний час доказів, на думку захисту, не встановлено, просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, яке вважають необґрунтованим, та застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що на їх думку в повному обсязі відповідає вимогам законодавства.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_15 також заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на відсутність будь-яких наведених прокурором ризиків і доказів причетності ОСОБА_9 до інкримінованих злочинів.

Зазначили суду, що ОСОБА_9 має більш ніж 25 років стажу роботи в органах внутрішніх справ та СБ України, виключно позитивно характеризується, має чисельні подяки, тому усі доводи прокурора є припущенням наявності ризиків і не ґрунтуються на вимогах закону. Тісні соціальні зв`язки обвинуваченого та відсутність будь-яких доказів його причетності до вчинених злочинів виключають наявність зазначених прокурором ризиків. Посилаючись на вимоги чинного КПК України та практику ЄСПЛ, просили суд застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував, однак просив суд змінити обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжний захід на домашній арешт, а його захисник адвокат ОСОБА_14 просив суд змінити і ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд присяжних приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою, враховуючи,крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинувачених, ризик повторення чи продовження ними протиправної поведінки.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, що заподіяло смерть людини, проти громадської безпеки та власності, пов`язаних із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих, вчинених у складі озброєної банди, організованої з метою нападу на окремих осіб, які мають підвищену суспільну небезпеку та за які передбачено у тому числі покарання у вигляді довічного позбавлення волі, раніше судимий за вчинення розбійного нападу, має житло на території окупованої АР Крим, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має.
ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки та власності, пов`язаних із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих, вчинених у складі озброєної банди, організованої з метою нападу на окремих осіб, які мають підвищену суспільну небезпеку та за які передбачено у тому числі покарання у вигляді позбавлення волі, строком до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, раніше не судимі.
ОСОБА_9 , який є діючим працівником СБ України, і ОСОБА_10 , який є пенсіонером ОВС за станом здоров`я, обвинувачуються у вчиненні злочинів у співучасті з раніше судимим за вчинення тяжкого злочину розбійного нападу ОСОБА_8 , яким передувало тривале спостереження та збір інформації про потерпілих та свідків.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до усіх обвинувачених та потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 було застосовано заходи безпеки, у тому числі, як пояснив в засіданні прокурор, з метою унеможливити їх спілкування.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , на думку суду, дають підстави для висновку, що існують з боку обвинувачених ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому наявність характеризуючих даних про особу обвинувачених, на що посилається сторона захисту, як на одну з підстав для зміни запобіжного заходу, на думку суду не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що його створюють обвинувачені для суспільства в цілому, у тому числі у зв`язку з їх доступом до зброї та навиків володіння нею.
Крім того, неможливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку. Будь-які належні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 чи ОСОБА_9 страждають на хвороби, які унеможливлюють перебування їх під вартою, суду не надані.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри (обвинувачення). Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, докази судом на даний час в повному обсязі не досліджені.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обвинувачуються у вчинення злочинів, вчинених із застосуванням насильства (усі троє) та який спричинив загибель людини ( ОСОБА_8 ), суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Із урахуванням викладеного, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.177-178, 181, 183, 331, 369, 372КПК України, суд присяжних, -
П О С Т А Н О В И В :
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 14 серпня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 14 серпня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 14 серпня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, якому направити її копію.
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відмовити.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та захисникам та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 14 -00 годині 19 червня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_2

ОСОБА_19
ОСОБА_20
ОСОБА_5