ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2362/20 Номер провадження 11-сс/814/390/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 квітня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді, задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001391 від 23.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та накладено арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено протоколом огляду місця події від 22.04.2020 у ОСОБА_6 , заборонивши його відчуження та користування ним.

Згідно з клопотанням у провадженні СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадженні № 0001391 від 23.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..290 КК України.

У клопотанні вказано, що 22.04.2020 року о 13 годині 09 хвилин за адресою: м. Кременчук, квартал 101, буд. 2, виявлено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками підробки ідентифікаційних номерних позначень.
22.04.2020 року проведено огляд місця події, в ході якого в громадянина ОСОБА_6 вилучено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 .
Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що матеріалами клопотання доведено, що вилучений під час огляду автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом, який тимчасово вилучений під час огляду місця події 22.04.2020 року, та має на собі сліди кримінального правопорушення (підробку номерного позначення кузова), які можуть бути використані як доказ, у кримінальному проваджені.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся захисник в інтересах власника арештованого автомобіля ОСОБА_6 .

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково, накласти арешт на вилучений автомобіль, шляхом заборони відчуження та передати автомобіль на зберігання ОСОБА_6 .
Вказує, що слідчому судді наголошувалосе про наявність в матеріалах справи документів, в яких вказаного, що на автомобілі маються зміни в номерному позначенні кузова, у зв`язку з відсутністю дублюючої таблички під лобовим склом авто. Крім того надано інформацію про місця розміщення на вказаних моделях транспортних засобів номерних позначень кузова. Вказана інформація залишилася поза увагою слідчого судді.
Звертає увагу, що добросовісний набувач майна ОСОБА_6 не є підозрюваною особою, даний автомобіль є єдиним джерелом його доходу, а тому такий вид арешту із забороною користування є досить обтяжливим для нього. Окрім того, транспортний засіб оглянутий, сфотографований, тобто попередня інформація необхідна для досудового слідства вже зафіксована, а дані про призначення експертизи в матеріалах справи відсутні.
Тому вважає, що підстав для накладення арешту саме шляхом заборони користуватися транспортним засобом у слідчого судді не було.
Від захисника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить апеляційну скаргу задовольнити.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001391 від 23.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..290 КК України.
Відповідно до протоколу огляду від 22.04.2020 встановлено, що транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , має явні ознаки підробки ідентифікаційних номерних позначень.
Постановою слідчого від 23.04.2020 вищевказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Як встановлено в суді першої інстанції фактичним користувачем вилученого автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , а власником - ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, у відповідності до вимог ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя вказав, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст..98 КПК України, тобто являється речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження необхідно накласти арешт.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, оскільки це майно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом органом досудового розслідування, та є об`єктом кримінально протиправних дій, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту. Окрім того, вилучений автомобіль необхідний для проведення ряду експертних досліджень та слідчих дій, необхідних для об`єктивного досудового розслідування.
Доводи апеляційної скарги про відсутність складу кримінального правопорушення не можуть бути прийняті до увагу, оскільки на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про арешт майна.
Також є необґрунтованими і доводи захисника щодо способу арешту майна, так як на даній стадії досудового розслідування передача вилученого автомобіля в користування фактичному володільцю призведе до порушення мети такого заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.
Враховуючи вищевикладене ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст., 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 квітня 2020 року, якою накладено арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 із забороною відчуження і користування без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4