ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/793/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-сс/819/170/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2020 року за №0000420 за апеляційною скаргою прокурора Каховської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10.03.2020 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Ленгер Чимкентської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, працюючого в ТОВ "Вектор Каховка" на посаді слюсара-ремонтника, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Каховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Каховської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - залишено без задоволення. Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 10 травня 2020 року із забороною ОСОБА_7 залишати місце свого проживання у нічний час, а саме з 20:00 до 06:00 години ранку за адресою: АДРЕСА_1 . Покладено на ОСОБА_7 обв`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; не виїжджати за межі Каховського району без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти їх про зміну місця свого проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності. Роз`яснено ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Виконання ухвали доручено начальнику СВ Каховського ВП ГУНП в Херсонській області.
В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя оцінив обрання ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою як недоцільний, посилаючись на те, що доводи прокурора та слідчого про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_10 більш суворішого запобіжного заходу, перелічені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України, матеріалами наданими до суду не підтверджено. Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має стабільний заробіток та позитивні характеристики, що підозрюваним був нанесений єдиний удар ножем потерпілому ОСОБА_11 , підозрюваний не намагався продовжувати нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, швидку допомогу для вітчима викликав самостійно, він не намагався сховатись, що обставини кримінального правопорушення ще підлягають встановленню, а тому слідчим суддею відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених Законом.
На зазначену ухвалу прокурором, яким погоджено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій прокурор ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, у зв`язку з порушенням судом кримінально-процесуального закону, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. ст. 177, 178 КПК України, так як мотиви відмови в обранні запобіжного заходу (з яких суд не погодився з доводами слідчого та прокурора, викладених у клопотанні) не відповідають доказам наданих слідчому судді, щодо необхідності обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 . В апеляції зазначає, що слідчий суддя в ухвалі від 10.03.2020 року визнав підозру оголошену ОСОБА_7 обґрунтованою. Вимоги прокурор мотивує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за скоєння якого кримінальним законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, незворотні наслідки вчиненого ОСОБА_7 - смерть потерпілого ОСОБА_11 , суспільний резонанс вчиненого підозрюваним, який громадою села сприймається як виключно негативний. Крім того прокурор зазначає, що дослідженні соціальні зв`язки ОСОБА_7 вказують що останній не одружений, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, що вказує на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків в кримінальному провадженні з метою зміни останніх показань, а тому більш м`який запобіжний захід (обраний слідчим суддею відносно ОСОБА_7 ) не зможе забезпечити його належну правову поведінку у процесуальному статусі підозрюваного. Просить суд ухвалу слідчого судді від 10.03.2020 року стосовно ОСОБА_7 , якою відмовлено в обранні запобіжного заходу тримання під вартою скасувати, повернути клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Каховський міськрайонний суд на розгляд іншого слідчого судді.
ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить апеляційну скаргу прокурора Каховської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10.03.2020 року без змін. В обґрунтування доводів в запереченнях посилається на те, що слідчим не встановлено обставин кримінального правопорушення, за яким вручена підозра, що не обгрунтовано доказів про існування ризиків, зокрема спроби переховуватися від слідства та суду, сховання та знищення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконного впливу на потерпілого свідків та перешкоджати кримінальному провадженню. Вважає заявлені слідчим в клопотанні ризики голослівними та недоведеними, оскільки ОСОБА_7 має міцні, соціальні зв`язки, постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, має на утриманні двох дітей та матір похилого віку, яка потребує постійного догляду, ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягався, серед громадськості с. Малокаховка користується авторитетом, злочин вчиняти наміру не мав. Просить врахувати доводи, наведені в запереченнях, та залишити обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України - підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України (умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого).
Апеляційним судом встановлено та перевірено, що: « ОСОБА_7 , 07.03.2020 року близько 19:45 години, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих особистих відносин із потерпілим - своїм вітчимом - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи прямий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар кухонним ножем в ліву бокову поверхню тулуба ОСОБА_11 , чим спричинив ОСОБА_11 (довідка лікаря Каховської центральної районної лікарні) тілесні ушкодження, які призвело до смерті потерпілого в приміщенні реанімаційного відділення КНП ЦРЛ».
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, належним чином перевірив у судовому засіданні висновки, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , оцінив ефективність застосування запобіжного заходу тримання під вартою із наслідками такого застосування для інших осіб та правомірно обрав відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції (у відповідності до вимог законодавства «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» - запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого).
Відповідно до ч. 1 ст. 181 ч.1 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.2 ст. 181 ч.2 КПК України - домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

На посилання прокурора в апеляційній скарзі, як на підставу скасування ухвали слідчого судді, що ОСОБА_7 вчинено тяжке кримінальне правопорушення, за яке санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому на підставі даної обставини йому слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів апеляційної інстанції критично відноситься до такої позиції прокурора, так як вона йде врозріз з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно положень ст. 5 Конвенції, та правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «... тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою...». Крім того, слід вказати, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, не тягне за собою автоматичне визнання його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, він до винесення вироку вважається таким, який не винуватий у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а тому апеляційний суд вважає, що сам лише розмір санкції статті, по якій пред`явлене обвинувачення, не є достатнім чинником для тримання обвинуваченого під вартою.
Посилання прокурор, як на підставу скасування ухвали слідчого судді, що відсутність стійких соціальних зв`язків (відсутність на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку) вказує на наявність ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, суду, перешкоджання належного проведення судового розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що ризики не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою (рішення ЄСПЛ "Строган проти України" № 30198/11 від 06 жовтня 2016 pоку; п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» № 41088/05 від 11.07.2006 року; рішення ЄСПЛ «Клішин проти України» № 30671/04 від 23.02.2012 року).
Колегія суддів вважає, що відсутність міцних, соціальних зв`язків прокурором не доведена, ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі та бере до уваги надані в судове засідання підозрюваним ОСОБА_7 : довідку з місця роботи про офіційне влаштування ОСОБА_7 в ТОВ «ВЕКТОР Каховка» на посаді слюсаря ремонтних польових систем та позитивну характеристику директора підприємства на ОСОБА_7 , свідоцтво про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебування неповнолітньої дитини на утриманні батька, позитивну характеристику з місця проживання, надану сільським головою с. Малокаховка, позитивну громадську характеристику жителів с.Малокаховка, Каховського району, наявність на утриманні матері похилого (пенсійного) віку, що виключає наявність ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, перешкоджанню кримінальному провадженню та виїзду за межі Каховського району, Херсонської області, незаконного впливу на свідків.

На підставі вищезазначеного, встановлених та перевірених під час апеляційного розгляду обставин в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення слідчого судді місцевого суду, вмотивованість його висновків - в апеляційній скарзі стороною обвинувачення не наведено, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування та повернення клопотання слідчого на новий розгляд не встановлено.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя першої інстанції діяв у спосіб та у межах законодавства, дійшов обґрунтованого висновку про недоведення прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України відносно ОСОБА_7 та доходить переконання, що домашній арешт, обраний ОСОБА_7 в нічний час, забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню та виїхати за межі Каховського району, Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України - за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Каховської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10.03.2020 року, якою відмовлено в клопотанні слідчого СВ Каховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 10 травня 2020 року із забороною ОСОБА_7 залишати місце свого проживання у нічний час, а саме з 20:00 до 06:00 години ранку за адресою: АДРЕСА_1 та з покладенням обв`язків: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; не виїжджати за межі Каховського району без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти їх про зміну місця свого проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4