ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/797/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/3516/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 6 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 24.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0000967 від 17.02.2018 за ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 6 березня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 24.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0000967 від 17.02.2018 за ч. 1 ст. 289 КК України.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 6 березня 2020 року та постановити нове рішення, яким скасувати постанову слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області від 26.06.2019. В обґрунтування скарги заявник посилався невірну оцінку судом зібраних у справі доказів та нехтування інших доказів, наданих потерпілою, а також неврахування інших судових рішень за результатами розгляду скарг потерпілої на численні постанови про закриття кримінального провадження, у тому числі постанови слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження. Вказав, що судом належним чином не перевірено, що транспортний засіб, придбаний потерпілою, яким незаконно заволодів ОСОБА_9 , було придбано 05.07.2017, а факт незаконного заволодіння ТЗ мав місце 01.09.2017. Близьких стосунків у потерпілої с ОСОБА_9 не було, вони були дружні, що і вказано в протоколі допиту. Вважає, що ніякі стосунки, окрім фінансової участі особи в придбанні ТЗ або ж знаходження в офіційному шлюбі або безпосередня згода власника майна не надають права користування належним особі майном транспортним засобом, без посередньої згоди власника. Згоди на керування ОСОБА_9 транспортним засобом потерпіла не надавала. Потерпіла готова підтвердити це будь-яким процесуальним засобом та була готова прийняти участь у одночасному допиті, якого слідчим проведено не було, оскільки ОСОБА_9 відмовився від даної слідчої дії. Судом не перевірені вказані ОСОБА_9 обставини. Вказане кримінальне провадження закривали неодноразово, усі вказані постанови скасовувалися судом, а не процесуальним керівником, який повинен був перевіряти їх законність. В останній раз постанова про закриття кримінального провадження від 02.12.2019 скасована ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року. В зазначеній ухвалі було вказано про необхідність встановлення доказів причетності ОСОБА_9 до придбання ТЗ, яким він незаконно заволодів, в доказ чого потерпілою було надано копію договору на придбання ТЗ, але слідчий цього не зробив. Також зазначив, що з заявою про вчинення стосовно потерпілої кримінального правопорушення вона звернулась одразу, однак відомості за її заявою одразу не внесли до ЄРДР та вона була змушена звернутись до суду із відповідною заявою. Проте, слідчий вказує, що потерпіла не відразу звернулась із заявою, а судом не було перевірено вказані обставини, а покладено в основу ухвали. .
Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило.

З урахуванням норм ст.ст. 401, 422 КПК України, думки апелянта, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 6 березня 2020 року за відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів судової справи 02.03.2020 р. потерпіла ОСОБА_7 звернулась до Московського районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 24.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0000967 від 17.02.2018 за ч. 1 ст. 289 КК України, в якій просила скасувати вказану постанову слідчого, посилаючись на прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 6 березня 2020 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 24.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0000967 від 17.02.2018 за ч. 1 ст. 289 КК України.
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що обсяг проведених слідчих дій та встановлених при цьому обставин кримінального провадження дозволяє вважати, що досудове розслідування є ефективним. Отримані під час досудового розслідування докази, насамперед показання потерпілої та свідків, оцінені слідчим як окремо, так і в сукупності вірно, висновок слідчого про відсутність в діянні, що розслідується, ознак кримінального правопорушення є цілком обґрунтованим та належним чином вмотивованим. За вказаних обставин твердження потерпілої про наявність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_9 слідчий суддя вважав безпідставним, а оскаржувану постанову законною. При цьому, слідчий суддя вважав необґрунтованими твердження потерпілої про неможливість посилатись на показання свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 через відсутність відомостей про офіційне працевлаштування першого та незнайомство з другим, враховуючи, що відсутність офіційного працевлаштування ОСОБА_10 не є предметом дослідження даного кримінального провадження і не впливає на здатність свідка володіти відомостями про обставини кримінального правопорушення, що розслідується та на можливість бути свідком у даному кримінальному провадженні, так само, як і той факт, що зі свідком ОСОБА_11 потерпіла не знайома. Показання даних свідків цілком узгоджуються з показаннями інших свідків та іншими доказами. Крім того, слідчий суддя вказав, що будучи неодноразово допитаною в якості потерпілої, ОСОБА_7 жодного разу не повідомляла слідчому, що забороняла ОСОБА_9 користуватись належним їй автомобілем, в тому числі в ніч з 31.08.2018 на 01.09.2018, коли між ними виник конфлікт, зазначаючи, що ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію перебували у вільному для ОСОБА_9 доступі, який знаходився в квартирі потерпілої за згодою останньої, з заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом, потерпіла звернулась до відділу поліції майже через пів року після події, що, на думку слідчого судді, свідчить про вірність висновків слідчого.
З таким висновком слідчого судді погодитись не можна, з наступних підстав.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 91, 284 КПК України).
У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі « Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобовязана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і, свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення
Ці вимоги закону слідчим кримінальному провадженні не були дотримані.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000967 від 17.02.2018, слідчим відділом Московського ВП ГУНП в Харківській області на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова проводилось досудове розслідування за заявою ОСОБА_7 від 29.01.2018 про незаконне заволодіння належним їй транспортним засобом «ВАЗ 21010», р.н. НОМЕР_1 .
В ході досудового розслідування вказане кримінальне провадження неодноразово закривалось, останній раз постановою слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 24.02.2020 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В обґрунтування постанови слідчим зазначено, що аналізом зібраних під час досудового розслідування доказів, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших матеріалів провадження, підтвердити або спростувати наявність дійсної заборони з боку потерпілої на користування ОСОБА_9 її транспортним засобом не можливо, через відсутність безпосередніх свідків події та наявністю інших доказів, які підтверджують факт постійного користування ОСОБА_9 транспортним засобом з використанням свідоцтва про реєстрацію та ключей від транспорту протягом часу спільного мешкання з ОСОБА_7 .
В даному кримінальному провадженні в ході проведення досудового розслідування допитано в якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 . До матеріалів кримінального провадження долучено висновки ЖЕО за результатом звернення ОСОБА_7 від 29.01.2018, інформацію онлайн системи «Аркан» щодо перетинання свідком ОСОБА_9 кордону та долучено заяву від нього та його представника ОСОБА_18 щодо відмови від участі у проведенні одночасного допиту на підставі ст. 63 Конституції України і у зв`язку з перебуванням ОСОБА_9 за кордоном. Крім іншого, у даному кримінальному провадженні призначено та проведено авто товарознавчу експертизу, відповідно до якої вартість автомобілю ВАЗ 21101 2007 року випуску станом на 31.07.2017 складає 80580 грн. Також долучено рішення Московського районного суду м. Харкова про закриття кримінального провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_9 та долучено відомості з інформаційної системи «НАІС» щодо продажу 11.04.2019 ОСОБА_7 транспортного засобу ВАЗ 21101 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_19 . Встановлено , що підчас телефонної бесіди з ОСОБА_9 останній повідомив, що не має технічної можливості прийняти участі у проведенні одночасного допиту у режимі відеоконференції, оскільки на даний час перебуває за межами Харківської області, тому з`явитися для повторного допиту слідчого протягом тривалого часу не може, на своїх поясненнях наполягає, додаткових відомостей не має. У зв`язку з чим, слідчий зазначив про неможливість засобів впливу на свідка, який відмовляється від проведення одночасного допиту у зв`язку з відсутністю жодних засобів для цього у чинному кримінальному процесуальному законодавстві.
Також слідчий зазначив про неможливість за вказівкою суду документально встановити існування факту часткової оплати ОСОБА_9 частини вартості майна. Натомість є свідки, які вказали, що ОСОБА_9 здійснювалось обслуговування, ремонт транспортного засобу і користування, як разом з потерпілою, так і одноособово.
Враховуючи вищевикладене, слідчий прийшов к висновку, що встановити наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України не виявляється можливим, у зв`язку з відсутністю об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення та суб`єкта вчинення злочин, оскільки ОСОБА_9 користувався транспортним засобом за добровільною згодою потерпілої, що не була процесуально оформлена. Під час досудового розслідування не становлено даних, окрім свідчень потерпілої, що могли б свідчити про незаконне заволодіння ОСОБА_9 належним потерпілій транспортним засобом, у той же час з наданих показань всіх свідків, у тому числі ОСОБА_9 встановлено, хоч і не юридично оформлений, проте чітко виявлений власником автомобілю дозвіл на використання транспортного засобу ОСОБА_9 , а тому суб`єктом злочину він не може бути.
На підставі вищезазначеного, слідчий закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, зокрема відсутній суб`єкт злочину та об`єктивна сторона злочину.
Проте, таке рішення слідчого не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства.
Із матеріалів кримінального провадження видно, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000967 від 17.02.2018, слідчим не були належним чином дослідженні всі обставини кримінального провадження з наданням об`єктивної оцінки показанням, документам, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 р. було розглянуто попередню скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_20 від 02.12.2019 про закриття зазначеного кримінального провадження № 0000967 від 17.02.2018 за ч. 1 ст. 289 КК України. В ній слідчим суддею було зазначено про неможливість встановити фактичні обставини справи без підтвердження у встановлений законом спосіб або спростування належними доказами тієї обставини, на яку посилався в своїх поясненнях свідок ОСОБА_9 щодо його участі у придбанні автомобіля та перебування вказаного автомобіля у його постійному користування, шляхом проведення одночасного допиту потерпілої та ОСОБА_9 . Чого слідчим СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 зроблено не було, тобто, ці вказівки слідчого судді під час досудового розслідування проігноровано.
В ході досудового розслідування прокурором у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_21 були надані в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України вказівки по даному кримінальному провадженню № 0000967, які слідчим ОСОБА_8 також не були виконані в повному обсязі, а саме: відомості щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 за кордоном та тривалість його місцезнаходження в тій чи іншій країні відсутні. Слідчим лише вказано про час перетинання кордону ОСОБА_9 . Не з`ясовано де знаходиться на теперішній час ОСОБА_9 і не вказано на який час він покинув країну на постійній або тимчасовій основі. Не виконавши вказані дії, слідчий був позбавлений можливості з`ясувати повно та всебічно всі обставини справи.
Вказані обставини залишилась поза увагою суду першої інстанції, а тому ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 24.02.2020 про закриття кримінального провадження, не можна вважати законною та обґрунтованою.
Скасовуючи оскаржуване рішення, колегія суддів погоджується з обгрунтованістю вимог апелянтів щодо передчасності процесуального рішення, пов`язаного з закриттям кримінального провадження.
Таким чином, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 підлягає задоволенню, враховуючи допущену слідчим суддею неповноту при розгляді скарги та відсутності у зв`язку з цим підстав для скасування постанови слідчого, а ухвала слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 6 березня 2020 року скасуванню, з направленням матеріалів кримінального провадження за скаргою ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження від 02.03.2020 р. прокурору для організації досудового слідства.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 94, 284, 309, 376, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 6 березня 2020 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_7 віл 02.03.2020 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 24.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0000967 від 17.02.2018 за ч. 1 ст. 289 КК України, матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації досудового розслідування.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді