Номер провадження: 11-кп/813/1094/20
Номер справи місцевого суду: 496/2730/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 23.01.2020 року про повернення прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту по кримінальному провадженні №0000490 від 30.05.2018 року відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Багринівка, Глибоцького району, Чернівецької області, громадянина України, на час вчинення злочину працюючого на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії-снайпером 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 3 категорії (тип Б), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою суду першої інстанції, в якій ухвалою від 23.01.2020 р. виправлено описку, задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000490 від 30.05.2018 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повернутий прокурору з підстав того, що в ньому, всупереч вимогам ст. 291 КПК України: не конкретизовано, які саме перешкоди заважали ОСОБА_10 безперешкодно перетнути державний кордон України; не вказано де, коли та при яких обставинах нібито відбулася змова ОСОБА_9 та особи, обвинувальний акт стосовно якого скеровано до суду для розгляду по суті; не вказано коли, де та яким чином ОСОБА_9 нібито отримав кошти від ОСОБА_10 за перетинання кордону 16 та 24 січня 2018 року та якими купюрами; не вказано, які саме службові повноваження були використані інспектором прикордонної служби ОСОБА_9 як службовою особою; не вказано, які службові обов`язки повинен був вчинити або не вчинити інспектор прикордонної служби ОСОБА_11 , як службова особа при проходженні ОСОБА_10 митного контролю; не вказано, яке відношення інспектор прикордонної служби ОСОБА_11 мав до проходження ОСОБА_10 митного контролю; прізвище особи, обвинувальний акт стосовно якого скеровано до суду для розгляду по суті розкрито в матеріалах реєстру.

Суд зазначив, що прокурором в порушення принципу презумпції невинуватості у обвинувальному акті зазначено, що « ОСОБА_9 вчинив наступні протиправні дії.».

Зазначені обставини, на думку суду, перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 зазначив, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у зв`язку із поверненням обвинувального акту по надуманим підставам, а обвинувальний акт повністю відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому зазначені всі обставини, які встановлені прокурором та підлягають доказуванню.

Посилаючись на неведені доводи, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд зазначеного обвинувального акту в суді першої інстанції.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав вимоги, викладені ним в апеляційній скарзі, натомість захисник ОСОБА_8 заперечував проти вимог апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000490 від 30.05.2018 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с.4-10) вбачається, що він містить анкетні відомості обвинуваченого,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний прокурором, який його склав (а.с.10).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с.11-22) та розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с.23).

Апеляційний суд також вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Отже при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні при викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_9 прокурором зазначено обставини вчинення злочину, мета та мотиви їх вчинення, проміжок часу, в який він був вчинений, спосіб вчинення злочину.

При цьому, посилання суду на незрозумілість та неконкретність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення можливо зрозуміти, в чому саме обвинувачується ОСОБА_9 , а саме: в одержанні службовою особо неправомірної вигоди за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії х використанням наданого службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Окрім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Водночас, вказівка суду на зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування прізвища особи, обвинувальний акт стосовно якої скеровано до суду для розгляду по суті не вказує на формулювання обвинувачення особі, а лише вказує на хронологію проведення слідчих та розшукових дій, які в свою чергу можуть бути використані і в рамках розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Частина 3 ст. 415 КПК України встановлює, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині його повернення прокурору підлягає скасуванню.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Біляївського районного суду Одеської області для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 23.01.2020 року якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000490 від 30.05.2018 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000490 від 30.05.2018 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4