Справа № 631/19/20
Провадження № 1-кп/631/47/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харьковської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Нова Водолага кримінальне провадження № 0000513, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2018 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2020 року від Прокуратури Харківської області до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 18.05.2018 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Ухвалою судді від 16 січня 2020 року справу було призначено у підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , що діяв на підставі постанови про зміну групи прокурорів, прийнятої першим заступником прокурора області ОСОБА_6 26 грудня 2019 року, заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до норм КПК України. Судовий розгляд справи вважав за необхідне здійснювати у відкритому судовому засіданні за участю обвинуваченого та його захисника. Просив призначити судовий розгляд справи та доручити представнику персоналу Нововодолазького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області підготувати досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що обвинувальний акт формально складений відповідно до приписів КПК України, зауважила, що в обвинувальному акті не вказане конкретне місце вчинення кримінального правопорушення, також, що обвинувальний акт підписано слідчим, за відсутності підтвердження повноважень на підписання обвинувального акту в матеріалах кримінального провадження. Окрім того, заявила клопотання про допит свідків, долучення до матеріалів кримінального провадження копії свідоцтва про народження обвинуваченого та копії паспортів його батьків. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечувала.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку та клопотання свого захисника, інших клопотаннь до суду не заявляв.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт разом із реєстром матеріалів досудового розслідування, дійшов наступного висновку.

Так, підготовче провадження у суді першої інстанції регламентується главою 27 розділу ІV КПК України.

Частиною 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

При цьому, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України та містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими ; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження (ч. 2 ст. 291 КПК України).

Отже, у разі невідповідності вказаним вимогам КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Так, за п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, тобто у забрудненні земель відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.

Суспільна небезпечність забруднення полягає в тому, що ці дії завдають шкоди навколишньому природному середовищу в цілому та земельним ресурсам держави, зокрема.

Предметом даного злочину є земля у вузькому розумінні цього значення як поверхневий грунтовий шар, який виконує екологічні, економічні, культурно-оздоровчі, рекреаційні функції.

Обвинувальній акт не містить вказівки яка саме земельна ділянка була забруднена внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 239 КК України та де її місцезнаходження. Наявне посилання на загальну площу забрудненої ділянки, а саме,1,386 га, однак місце незаконного розміщення твердих побутових відходів не конкретизоване.

На переконання суду, відсутність в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у повному обсязі, а також неповне формулювання обвинувачення, є тим недоліком, за наявності якого не може розпочатися судовий розгляд і вказаний недолік, згідно з нормами КПК України, може бути усунутий лише на стадії підготовчого судового засідання відповідно до процедури, визначеної ст. 314 цього кодексу.

Також, з описової частини обвинувального акту вбачається, що відповідно до висновку експертів Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса за результатами проведення комісійної судової інженерно - екологічної експертизи № 264 від 26.03.2019 підтверджено факт забруднення земельної ділянки із несанкціонованим місцем розміщення відходів, що знаходиться вздовж меж місця видалення відходів, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0562 в Нововодолазькому районі Харківської області та встановлено перевищення показників вмісту у ґрунті забруднюючих речовин.

Однак, обвинувальний акт не містить розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що є недодержанням вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, важливим є те, що згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, відомостей щодо потерпілого не має.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 18.05.2018 року, щодо ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України та не містить відомості, передбачені законом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відсутність конкретизованого обвинувачення є також прямим порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка передбачає, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (пункт 52 рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» заява № 25444/94; пункт 58 рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», заява № 23969/94, пункт 34 рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», заява № 42780/98).

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пункту 3 статі 6 Конвенції (пункт 54 рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також пункт 47 рішення у справі «Даллос проти Угорщини»).

Приймаючи до уваги викладене, суд прийшов до переконання, що встановлені та наведені порушення процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого, об`єктивно перешкоджають суду повно і всебічно розглянути провадження, оскільки зміст і форма кримінального провадження, відповідно до положень ст. 7 КПК України, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Враховуючи перелік рішень, які суд має право прийняти за результатами проведення підготовчого судового засідання, передбачений ч. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування підлягає поверненню прокурору, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог ст. 291 КПК України впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 7, 8, 9, 27, 91, 110, 291, 314, 372, 392, 532, 533 КПК, суд

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2018 року під № 0000513, щодо вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, повернути прокурору, що його затвердив, для усунення виявлених судом недоліків та приведення його у відповідність вимогам закону протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання нею законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1