Справа № 344/2359/20
Провадження № 1-кп/344/568/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Писарівка Волочиського району Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.361-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_5 у період часу з 14 години 34 хвилини до 16 години 13 хвилин 18.04.2019, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), досудове розслідування щодо якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні, будучи об`єднаним з останнім єдиним злочинним умислом щодо несанкціонованого збуту за матеріальну винагороду інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в глобальній автоматизованій системі Державної прикордонної служби України «Гарт», керуючись корисливими мотивами, з метою особистого збагачення, за допомогою встановленого на належному йому мобільному терміналі Samsung SM-G7102 (IMEI НОМЕР_3 ) мобільного додатку «Viber», що був прив`язаний до його номеру телефону НОМЕР_4 , без жодних правових на те підстав та дозволів, збув громадянину України ОСОБА_6 , який знаходився в м. Івано-Франківську, попередньо отриману ним від вказаної особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, інформацію з обмеженим доступом, а саме відомості з підсистеми «Ризик» інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» щодо серії та номера паспорта громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для виїзду за кордон, наявності останнього в оперативних орієнтуваннях та відомості про перетини ним державного кордону України, за що отримав від ОСОБА_6 шляхом перерахунку на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 грошову винагороду в сумі 1250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) гривень, після чого перерахував вказаній особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 відповідну частину грошових коштів внаслідок реалізації вказаного спільного злочинного умислу, а саме 300 (триста) гривень.

Він же, у період часу з 14 години 27 хвилини до 15 години 10 хвилин 11.06.2019, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, будучи об`єднаним з останнім єдиним злочинним умислом щодо несанкціонованого збуту за матеріальну винагороду інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в глобальній автоматизованій системі Державної прикордонної служби України «Гарт», керуючись корисливими мотивами, з метою особистого збагачення, за допомогою встановленого на належному йому мобільному терміналі Samsung SM-G7102 (IMEI НОМЕР_3 ) мобільного додатку «Viber», що був прив`язаний до його номеру телефону НОМЕР_4 , без жодних правових на те підстав та дозволів, збув громадянину України ОСОБА_8 , який знаходився в м. Івано-Франківську, попередньо отриману ним від вказаної особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, інформацію з обмеженим доступом, а саме відомості з підсистеми «Ризик» інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» щодо серії та номера паспорта громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для виїзду за кордон та відомості про перетини ним державного кордону України, за що отримав від ОСОБА_8 шляхом перерахунку на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 грошову винагороду в сумі 800 (вісімсот) гривень, після чого перерахував вказаній особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 відповідну частину грошових коштів внаслідок реалізації вказаного спільного злочинного умислу, а саме 250 (двісті п`ятдесят) гривень.

11 лютого 2020 року між прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.361-2 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, підтвердив вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин, при цьому сторони угоди узгодили покарання за ч.2 ст.361-2 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вказаному злочині визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 11 лютого 2020 року просив затвердити. Наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження укладеної угоди, та виключні підстави оскарження вироку розуміє. Вказав, що угоду про визнання винуватості укладено в присутності його захисника ОСОБА_4 . Розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому розслідуванню. Пояснив, що потерпілих немає, матеріальна шкода злочином не заподіяна. Також зазначив, що злочин вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а саме через те, що має на утримані 2 неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, в тому числі хвору матір, на підтвердження чого суду надано відповідні документи.

Захисник підтримав думку свого підзахисного.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і повинна бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 під час розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_5 , є обґрунтованим і свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.2 ст.361-2 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_5 вчинив несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, повторно, за попередньою змовою групою осіб, що ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, раніше не судимий, на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та осіб похилого віку - батька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка згідно поданих медичних документів хворіє серцево-судинними захворюваннями.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення, як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено, що відповідає як закону, так і фактичним даним кримінального провадження.

За таких обставин, визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе відповідно до ст.69 КК України перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст.361-2 КК України, та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах, встановлених для такого виду покарання в Загальній частині КК України.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_5 за ч.2 ст.361-2 КК України є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості злочину, суд вважає обґрунтованим призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також обставин, що пом`якшують покарання, якими згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався. Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 11 лютого 2020 року, укладену між прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.361-2 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_14