17.03.20 Провадження 1кп/200/172/18
УХВАЛА
Іменем України
17 березня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
з участю:
потерпілої ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001257, за обвинуваченням ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 27.01.2020 року продовжено на шістдесят діб, тобто до 26.03.2020 року включно.
Обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або на інший більш м`який з тих підстав, що він не причетний до вбивства ОСОБА_9 і прокурором не надані докази його винуватості у вчинені ним інкримінованого ним злочину, він тривалий час перебуває під вартою, він має постійне місце проживання, родину, малолітню дитину, за цей час погіршився і так поганий стан його здоров`я і йому потрібно операція та обстеження. На цей час потерпіла, свідки допитані і тому впливати на них він вже не зможе, а тому відпали ризики, на які постійно посилається прокурор, а тільки тяжкість злочину не може бути підставою тримання його під вартою. Заперечував проти клопотання прокурора.
Захисник адвокат ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора і підтримав клопотання ОСОБА_8 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або інший більш м`який запобіжний захід з тих підстав, що ризики відпали, прокурор доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину не надав, справа тривалий час розглядається і порушені всі розумні строки тримання обвинуваченого під вартою. А також, обвинувачений має постійне місце проживання, родину, малолітню дитину, є учасником АТО, під час захисту країни отримав поранення з приводу яких зараз повинен лікуватися та проходити обстеження, і з причини перебування під вартою не може цього робити.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у зв`язку з наявністю ризиків того, що обвинувачений, з огляду на його особистість та стадію процесу, може ухилитися від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Заперечував проти клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу на інший більш м`який, оскільки не вбачав для цього підстав.
Потерпіла просила відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та задовольнити клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або на інший більш м`який та задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, з наступних підстав.
Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадженняобвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, пов`язаного з спричиненням смерті іншій особі, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_8 може ухилитися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, як встановлено в суді, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину за кримінальним провадженням, яке перебуває на розгляді у Печерському райсуді м.Києва з 2014 року, і тому існує ризик, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_8 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або інший більш м`який ніж тримання під вартою є необґрунтованим і підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який, не вбачає, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.
Твердження сторони захисту, що не існує ризиків того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він має міцні соціальні зв`язки матір, дружину та малолітню дитину, постійне місце проживання, є учасником АТО, під час якого отримав поранення та потребує лікування і проведення обстежень і операції, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який, так як вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочину, суворості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження. Крім того, суду не надано будь яких медичних документів про стан здоров`я обвинуваченого. його погіршення і не можливості надання йому кваліфікованої медичної допомоги, у тому числі проведення операції, в умовах слідчого ізолятору.

Матеріали провадження не містять, а стороною захисту не надано, інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.
Посилання сторони захисту як на підставу, яка обґрунтовує зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який, на те, що суду стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, так як питання винуватості особи та оцінку досліджених доказів по справі суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.
Посилання обвинуваченого та захисника як на підставу, яка обґрунтовує зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який, на те, що справа тривалий час розглядається у суді, і він тривалий час утримується в слідчому ізоляторі, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, так як тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу, т.я. саме за клопотанням обвинуваченого розгляд справи був розпочатий спочатку.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи в тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або інший більш м`який і вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України,суд
УХВАЛИВ
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або інший більш м`який запобіжний захід відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду справи по суті на строк шістдесят діб, тобто до 15 травня 2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3