ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/467/20 Справа № 171/416/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали првадження за апеляційною скаргою прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Апостоівського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року про відмову у накладення арешту на майно,
за участю:
секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що вогнепальна зброя, на яку слідчий просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, не визнана речовим доказом. Разом з цим, слідчий суддя зазначив, що у клопотанні не наведено наявність обґрунтованих ризиків щодо можливості приховування, пошкодження, псування, продовження використання у протиправний спосіб вищевказаної вогнепальної зброї, продовження вчинення з її використанням інших злочинів власником майна ОСОБА_7 . Окрім того, на думку суду першої інстанції, з клопотанням про арешт майна звернувся неналежний суб`єкт, тому суд не знайшов підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, яке є знаряддям вчинення злочину - мисливську нарізну зброю карбін НОМЕР_1 , кал. 7.62 мм, 2014 року випуску, № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, тимчасово позбавити ОСОБА_7 права на відчуження, розпорядження та/або користування вищевказаним майном та визначити місцем зберігання цього майна Апостолівське ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: вул. Покровська, 6, м. Апостолове, Дніпропетровська область.
Свої вимоги про скасування ухвали прокурор обґрунтовує незаконністю та невмотивованістю рішення суду першої інстанції. Так, прокурор вказує, що посилання слідчого судді на відсутність постанови про визнання вогнепальної зброї речовим доказом, як на підставу для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна є безпідставним, оскільки мисливська нарізна зброя є знаряддям вчинення злочину та фактичне перебування її у ОСОБА_7 ставить під сумнів можливість її подальшого використання як доказ його вини, оскільки він має можливість будь-яким способом приховати її, знищити тощо. Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 не позбавлений можливості за наявності у нього вказаної зброї у подальшому висунути будь-кому погрозу із її застосуванням. Разом з цим, прокурор вважає, що слідчий позбавлений можливості визнати вказану зброю речовим доказом, поки вона не буде вилучена та оглянута у порядку передбаченому КПК України. Окрім того, на думку прокурора, твердження слідчого судді про те, що до суду з клопотанням про арешт майна звернувся неналежний суб`єкт є безпідставними, оскільки статтею 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав частково, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні відомості повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
За змістом ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора та матеріали клопотання, апеляційний суд приходить до висновку про невідповідність клопотання слідчого вказаним вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на таке.
Як видно з матеріалів провадження, у своєму клопотанні слідчий, вказує на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів у провадженні.
Між тим, визначена слідчим мета не узгоджується з обставинами провадження, викладеними ним же у клопотанні, а наведені підстави для арешту є взаємовиключними.
Так, матеріалами провадження підтверджується, що СВ Апостолівського ВП Нікопльського ВП ГУНП у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000112 від 17 лютого 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.
Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно слідчий зазначив, що вогнепальна зброя, яка належить ОСОБА_7 , є об`єктом матеріального світу, що відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, тому згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є підстави накласти арешт на вищевказану зброю з метою збереження речових доказів.
Проте, наведені твердження суперечать викладеним в клопотанні обставинам, оскільки в матеріалах провадження відсутнє будь-яке документальне підтвердення, що вищезазначена зброя є власністю саме ОСОБА_7 , відсутне належне правове обґрунтування, що майно на яке слід накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та не надано доказів, що ця зброя визнана речовим доказом у провадженні.
Отже, матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, однак при цьому не наводить належного обґрунтування своїх вимог.
Разом з цим, вирішуючи по суті клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя не взяв до уваги, що воно не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З огляду на викладене, з висновком слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, колегія суддів погодитися не може, оскільки у нього були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків клопотання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути клопотання прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Апостоівського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 17 лютого 2020 року, за ознаками злочину, передбачееого ч. 1 ст. 345 КК України повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4