Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/4809/79/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2020 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, не одруженої, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме з 19 год. 07 хв. 08 лютого 2020 року до 19 год. 07 хв. 07 квітня 2020 року включно, без визначення розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2020 року, задоволено клопотання начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме з 19 год. 07 хв. 08 лютого 2020 року до 19 год. 07 хв. 07 квітня 2020 року включно, без визначення розміру застави.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у тому, що 8 лютого 2020 року близько 16.00 громадянка ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території власного домоволодіння по АДРЕСА_1 , з метою вчинення умисного вбивства з особливою жорстокістю, вчинила підпал будинку, в якому перебував її співмешканець ОСОБА_10 .
В наслідок пожежі потерпілий ОСОБА_10 отримав термічний опік усього тіла та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Маловисківської центральної районної лікарні.
8 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості на ознаками злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України;
9 лютого 2020 року громадянку ОСОБА_8 повідомлено про підозру.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 115 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та показаннями свідків, а саме:
- протоколом огляду місця події від 8 лютого 2020 року, відповідно якому в домоволодінні по АДРЕСА_1 , біля входу в будинок, з лівої сторони виявлена каністра білого кольору, місткістю 5 л з кришкою синього кольору, в якій були залишки прозорої рідини з характерним запахом бензину (а.с. 12-15);
- актом про пожежу від 8 лютого 2020 року та документами, які посвідчують особу, відповідно яким причиною пожежі в будинку по АДРЕСА_1 є підпал громадянкою ОСОБА_8 ; травмовано внаслідок пожежі громадянина ОСОБА_10 (а.с.19-20, 22-24);
- показаннями свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні, відповідно яким 8 лютого 2020 року близько 16.00 вона набирала воду біля домоволодіння ОСОБА_8 , в домоволодінні було тихо. Потім свідок пішла додому, близько 16.35 до неї зайшов ОСОБА_12 та повідомив, що горить будинок її сусідів. Коли вони разом прибігли до будинку ОСОБА_13 , вона помітила, що горить шалівка з однієї сторони веранди та вхідні двері, а в будинку дуже багато диму, оскільки вогню майже не було, а все тліло. В подальшому вона та дружина ОСОБА_14 носили воду, а ОСОБА_15 гасив пожежу, під час якої його вдарило струмом. Свідок помітила, що кухня була задимлена, вигоріла веранда і ліжко. До домоволодіння свідок не заходила оскільки все було задимлено. Після того як загасили пожежу, свідок побачила ОСОБА_16 , яка йшла до будинку та була в стані алкогольного сп`яніння. На питання свідка де знаходиться ОСОБА_17 , вона відповіла спочатку, що не знає, а потім що вона його облила, а потім запалила. Через 10 хвилин після того, як загасили пожежу, до будинку зайшов ОСОБА_18 і помітив ОСОБА_19 . Потім до будинку забіг ОСОБА_20 та витягнув потерпілого з будинку. Гуйдя був живий, спочатку важко дихав потім нерозбірливо бурмотів; від нього було чутно запах алкоголю; лежав на животі, помітно було що спина не дуже обпечена. ОСОБА_16 весь час плакала і поїхала з потерпілим до лікарні;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 8.02.2020 року, у якому показання свідка в деталях відповідають її показанням у судовому засіданні (а.с. 25-28);
- показаннями свідка ОСОБА_21 у судовому засіданні, відповідно яким він 8 лютого 2020 року перебував вдома. Йому зателефонувала сусідка ОСОБА_22 , та повідомила що горить будинок ОСОБА_17 . Він відразу сів в автомобіль та поїхав до місця пожежі. Приїхавши, він помітив на подвір`ї багато людей і ОСОБА_13 , яка на його запитання чи є хтось в будинку, відповіли що невідомо. Він забіг в будинок який був дуже задимлений та присівши помітив ОСОБА_17 , який лежав в приміщенні кухні на підлозі обличчям донизу, був одягнутий лише в нижню білизну (в трусах), на руці був залишок футболки. Взявши його під руки, він витягнув ОСОБА_17 на двір та поклав на куртку. Свідок помітив, що у ОСОБА_17 були обпечені до чорноти ноги, обличчя та спина. Гуйдя був живий і стогнав, говорив нецензурні слова та намагався повернутись на живіт. В цей час ОСОБА_13 плакала, кричала і намагалась торкатись до ОСОБА_17 руками, але свідок не дозволяв це через опіки на тілі потерпілого. Через 20 хвилин приїхала швидка допомога і ОСОБА_13 поїхала разом з ОСОБА_10 ;
- показаннями свідка ОСОБА_12 у судовому засіданні, відповідно яким 8 лютого 2020 року близько 16.00 він їхав додому з роботи та зустрів ОСОБА_16 , яка йшла по вулиці йому на зустріч. На запитання ОСОБА_13 йому сказала, що все добре. Коли він проїжджав біля будинку, в якому проживає ОСОБА_13 , він пожежі не бачив, в будинку топилось, ознак пожежі не було. В подальшому він приїхав додому та через 20-30 хвилин вийшов з будинку зачинити ворота і помітив у повітрі велику кількість диму та пішов дізнатись, що трапилось. Він зайшов до ОСОБА_23 і вони разом пішли гасити пожежу. Під час гасіння пожежі його вразило струмом та він промок, тому відразу після гасіння пожежі пішов додому; ОСОБА_16 біля будинку він не бачив;
- показаннями свідка ОСОБА_24 у судовому засіданні, відповідно яким 8 лютого 2020 року о 16.52 року йому телефоном повідомили про пожежу в с. Нововознесенка Маловисківського району Кіровоградської області. Оскільки він був відповідальний в цей день, то теж виїхав на пожежу; на місце події він прибув близько 19.00 години. Він разом з працівниками поліції був в комісії по обстеженню місця пожежі. Найбільші сліди вигоряння знаходяться на стіні між верандою і суміжною кімнатою, в якій знаходився диван та залишки телевізора, який лише сплавився, а також на дверях, які були туди відкритті. Після огляду всього він дійшов висновку, що пожежа розгорілася миттєво, а вже потім почали розгоратись горючі предмети, такі як дерево та господарські речі. Від сигарети така пожежа не могла виникнути. При огляді інших приміщень будинку слідів паління сигарет свідок не виявив. На дивані вигоріла лише верхня ковдра, а двері, розташовані між верандою та кімнатою, були обвуглені приблизно на 4 мм. На думку свідка пожежа виникла внаслідок занесення стороннього джерела пожежі та горючих речовин, більш за все це був підпал. Під час огляду домоволодіння, поряд з верандою було виявлено білу каністру з запахом бензину та домішками. Акт про пожежу було складено разом з слідчим; у висновку зазначено не остаточну причиною пожежі. Відомості про те, що підпал вчинила ОСОБА_13 у акті зазначено з слів свідка ОСОБА_23 та інших осіб, які були присутні на пожежі. В будинку, в приміщенні кухні не горіло;
- протоколом огляду трупа громадянина ОСОБА_10 , відповідно якому на трупі виявлено тілесні ушкодження у вигляді опіків обличчя, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок, що мають вигляд червоно-коричневих суцільних ділянок з відшаруванням шкіри по краях, загальною площею приблизно 50-60% від загальної площі тіла (а.с. 49-51);
- лікарським свідоцтвом про смерть, відповідно якому громадянин ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; причина смерті ушкодження внаслідок контакту з вогнем; намір не визначено (а.с. 61).
Зазначив, що в матеріалах справи наявні вагомі докази, які вказують на причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, наслідком якого є заподіяння смерті громадянину ОСОБА_10 .
Також врахував, що ОСОБА_8 характеризується посередньо, не працює, джерело засобів до існування не відоме, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, запобіжні заходи не застосовувалися, підозрюється в скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, вчиненого з особливою жорстокістю, який карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, наслідком якого є смерть людини, на час скоєння злочину перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Вказав, що як вбачається з протоколу допиту підозрюваної від 9 лютого 2020 року, вона відмовилася давати показання з приводу повідомленої їй підозри (а.с. 58-60). Досудове розслідування у справі не завершено та не зібрано усі належні і допустимі докази, які дають можливість перевірити показання підозрюваної щодо її непричетності до умисного вбивства громадянина ОСОБА_10 , а тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 і 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просила скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що протокол огляду місця події від 08.02.2020 проведеного на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де було вчинено кримінальне правопорушення жодним чином не підтверджує вину ОСОБА_8 , а лише являється документуванням місця пожежі. Акт про пожежу від 08.02.2020 проведеного на території домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де було вчинено кримінальне правопорушення не може бути доказом причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, так як вказаний акт складено працівником Маловисківського РВ УДСНС у Кіровоградській області ОСОБА_24 , який під час розгляду вказаного клопотання був допитаний слідчим суддею та показав, що всі дані зазначені у акті, це його орієнтовна суб`єктивна думка, яка нічим не підтверджується. Про те, що причина пожежі це підпал ОСОБА_8 , то до вказаного висновку він прийшов по розмовам на місці події, які вели між собою місцеві жителі. Щодо протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 08.02.2020 року, зазначила, що ОСОБА_11 допитувалась під час розгляду клопотання і вона частково не підтримала викладені в протоколі свідчення. При допиті вона повідомила, що коли вона перебувала у дворі підозрюваної, де разом з іншими жителями тушили пожежу, то мала розмову з підозрюваною. Вона на її запитання де знаходиться загиблий (співмешканець підозрюваної) повідомила, що не знає де він. Також вона вважає, що в той момент вона перебувала в шоковому стані і про те, що її співмешканець перебуває в будинку не знала, та була здивована, коли його дістали з будинку.
Щодо протоколу допиту свідка ОСОБА_25 від 08.02.2020 зазначила, що під час судового засідання вона висловлювала свою думку, що вказаний протокол не може бути допустимим доказом у справі, так як проведений оперативним працівником без доручення слідчого. Крім того, ОСОБА_25 допитувався під час розгляду клопотання і він не підтримав викладені в протоколі свідчення, вказавши, що не чув від підозрюваної, що вона облила бензином співмешканця та підпалила і чому працівник поліції зазначив ці дані йому не відомо.
Щодо протоколу допиту свідка ОСОБА_26 вказала, що під час судового засідання ОСОБА_26 допитувалася і не підтримала викладені в протоколі свідчення, вказавши, що не чула від підозрюваної, що вона облила бензином співмешканця та підпалила і чому працівник поліції зазначив ці дані в протоколі вона не знає. Щодо протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 08.02.2020, вказала що ОСОБА_12 допитувався під час розгляду клопотання і він не підтримав викладені в протоколі свідчення, вказавши, що не чув від підозрюваної, що вона облила бензином співмешканця та підпалила і чому працівник поліції зазначив ці дані йому не відомо. Зазначила, що протокол огляду трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 09.02.2020 проведеного на території моргу Маловисківської ЦРЛ не підтверджує винність її підзахисної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Таким чином, вважає, що сторона обвинувачення не довела наявність обґрунтованої підозри, а складена ними повідомлена ОСОБА_8 підозра будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджується і повністю надумана стороною обвинувачення.

Крім, цього, вона зазначала слідчому судді той факт, що кваліфікація вчиненого явно не відповідає особливій частині КК України, так як не може кваліфікуватися як умисне вбивство тому, що потерпілий помер в лікарні на слідуючий день після вказаних подій.

Зазначила, що неодноразово ЄСПЛ вказував, що не може бути підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неодноразового продовження строку тримання під вартою лише тяжкість інкримінованого правопорушення. Тому, вважає, що без доведення інших обставин неможливо лише на підставі тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення обирати найтяжчий запобіжний захід.

Також вказала, що орган досудового розслідування у вказаному клопотанні вказав, що ОСОБА_8 не має місця проживання, у зв`язку з тим, що будинок знищено пожежею. Має повнолітню доньку, яка проживає в місті Кропивницький у зв`язку з навчанням, утриманців не має, у зв`язку з чим вона не має стійких соціальних зв`язків.
Вважає, що її підзахисна має соціальні зв`язки за місцем свого проживання та має місце проживання, так як під час розгляду клопотання у залі судового засідання перебували близькі родичі підозрюваної і її рідною сестрою - ОСОБА_27 до суду було подано заяву у якій вона зазначає, що її сестра буде проживати у належному їй домоволодінні до проведення ремонтних робіт у своєму будинку.
Вважає, що репутація її підзахисної за місцем проживання не вказує на підставу обрання запобіжного заходу тримання під вартою. Характеризується вона посередньо, а той факт, що офіційно не працює, то в нашій державі 70 % населення офіційно не працює.
Вказані зазначені ризики стороною обвинувачення заявлено голослівно - будь-яких доказів наявності вказаних ризиків слідчому судді не надано. Крім того, слідчими органами не враховано обставину, що її підзахисна мала достатньо часу, щоб зникнути з місця події, але вона цього не зробила, а більш того, поїхала разом з постраждалим в кареті швидкої допомоги до лікарні.
Вважає підозру необґрунтованою, оскільки в діях підозрюваної відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.1 15 КК України.
Зазначила, що ОСОБА_8 надала покази під час розгляду клопотання, а саме вона вказала, що в той день між нею та її співмешканцем виникла сварка, під час якої він взяв в коморі каністру з бензином та почав обливати ним будинок з метою спалити його. Вона почала виривати в нього вказану каністру, але він її штовхнув, вона впала та вдарилась головою, після чого встала та пішла з двору. Вказана обставина підтверджується показаннями спільної доньки потерпілого та підозрюваної, яка вказала що її батько (загиблий) не один раз намагався себе спалити, але вона його рятувала. Вказані покази слідчим суддею, навіть не зазначено в ухвалі.
Зазначила, що слідчий суддя під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не звернув увагу на необґрунтованість підозри.
Також вказала, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст..177 КПК України, і на які вказує прокурор, слідчий; більш м`якіший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.
Згідно матеріалам справи підозрювана ОСОБА_8 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора який просив відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.
Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч.2 ст.115 КК України.
9 лютого 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч.2 ст.115 КК України.

Колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді стосовно наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 8 лютого 2020 року; актом про пожежу від 8 лютого 2020 року та документами, які посвідчують особу; показаннями свідків, наданими в судовому засіданні суду першої інстанції - ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 8.02.2020 року, у якому показання свідка в деталях відповідають її показанням у судовому засіданні (а.с. 25-28); протоколом огляду трупа громадянина ОСОБА_10 (а.с. 49-51); лікарським свідоцтвом про смерть (а.с. 61).

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував особу підозрюваної, яка характеризується посередньо, не працює, джерело засобів до існування не відоме, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, запобіжні заходи не застосовувалися, підозрюється в скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, вчиненого з особливою жорстокістю, який карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, наслідком якого є смерть людини, на час скоєння злочину перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Врахував наявність ризиків, передбачених пунктами 1 і 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Отже, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді, що інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної, оскільки ОСОБА_8 підозрюється в скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, вчиненого з особливою жорстокістю, який карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, наслідком якого є смерть людини.

Доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо недоведеності причетності ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні в повній мірі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 8 лютого 2020 року; актом про пожежу від 8 лютого 2020 року та документами, які посвідчують особу; показаннями свідків, наданими в судовому засіданні суду першої інстанції - ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 8.02.2020 року, у якому показання свідка в деталях відповідають її показанням у судовому засіданні (а.с. 25-28); протоколом огляду трупа громадянина ОСОБА_10 (а.с. 49-51); лікарським свідоцтвом про смерть (а.с. 61).

Крім того, наявність чи відсутність вини ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення встановлюватиме суд під час розгляду даного кримінального провадження по суті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві може бути забезпечена лише шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме з 19 год. 07 хв. 08 лютого 2020 року до 19 год. 07 хв. 07 квітня 2020 року включно, без визначення розміру застави - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4