Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/1179/20
н/п 1-кп/490/442/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 24.02.2020 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000347, відомості про яке внесено 25.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, працюючого водієм експедитором в компанії «Транс Трейт» в м. миколаєві, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.01 2020 року біля 11 год.37 хв. в м. Миколаєві, по вул. 2-а Екіпажна навпроти будинку №92 ОСОБА_4 , під час встановлення факту ДТП, діючи умисно, в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправність володіння підробленим посвідченням водія, яке попередньо придбав в мережі Інтернет у невстановленої слідством особи, задля уникнення адміністративної відповідальності, внаслідок зробленого попередження працівниками УПП Київської області в кінці грудня 2019 року, через наявні потертості на водійському посвідченні серії НОМЕР_1 , пред`явив та надав для перевірки співробітникам поліції завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 11.01.2020 ТСЦ 1244 на ім`я ОСОБА_4 , бланк якого згідно висновку експерта від 17 лютого 2020 року № 36 не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що разом із обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні 24.02.2020 між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинувачений ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду та просив її задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 358 КК України визнає повністю, із запропонованим видом та мірою покарання згідний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 4, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.
Захисник підтримав думку прокурора та просив угоду про визнання винуватості від 24.02.2020 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000347 затвердити.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, крім іншого, може бути укладено у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення йому узгодженого сторонами покарання, зазначених в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, і призначення останньому узгодженого сторонами покарання, зазначених в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення йому узгодженого сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а за такого йому має бути призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим і вважає, що виправленню останнього може сприяти узгоджене сторонами покарання.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи від 17 лютого 2020 року № 36 в сумі 1099,07 грн.

Керуючись ст. ст.100, 124, 373, 374,468,469, 473-474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 24 лютого 2020 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000347, внесеного 25.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Речові докази:
- посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого 11.01.2020 ТСЦ 1244 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке долучено до матеріалів даного кримінального провадження - зберігати в матеріалах провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1099 гривень ( одну тисячу дев`яносто дев`ять) 07 (сім) копійок процесуальних витрат на залучення експерта.
На вирок лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1