440/988/18
1-в/465/186/20
У Х В А Л А
Іменем України
12.06.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву заступникa генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_3 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку хворому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

з участю прокурора ОСОБА_5

лікуючого лікаря- представника лікарні ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_4

в с т а н о в и в:
Заступник генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_9 звернулися до суду із заявою про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку хворому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня з 15 лютого 2019 року застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом щодо громадянина ОСОБА_4 , на підставі ухвали Буського районного суду Львівської області від 19 червня 2018 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року які в подальшому були продовжені ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 25 липня 2019 року та 15 січня 2020 року.

Згідно з Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 19 червня 2018 року, вчинене ОСОБА_4 суспільно небезпечне діяння було клаліфіновано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 та ч. 1 ст.162 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ухвали Буського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, також було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

В судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_6 заяву підтримав та пояснив, що є лікуючим лікарем хворого ОСОБА_4 з лютого 2019 року. ОСОБА_4 хворіє психічним захворюванням у вигляді параноідної шизофренії, безперевний перебіг, з наростаючим дефектом змішаного типу. Протягом тривалого часу у психічному стані хворого ОСОБА_4 спостерігається ремісія. ОСОБА_4 не становить небезпеки для себе та оточуючих, у нього присутня критика як до свого психічного стану, так і до того,що вчинив. ОСОБА_4 розуміє та усвідомлює, що йому потрібно постійно приймати ліки. Крім цього, ОСОБА_4 прооживає разом зі своєю мамою та вітчимом, які будуть контролювати його під час амбулаторного лікування, в тому числі за прийомом ліків.
Захисник в судовому засіданні заяву підтримав просив її задоволити з огляду на покращення психічного стану хворого ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти зміни примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомгги в примусовому порядку з огляду на висновок лікарів-психіатрів, пояснення лікуючого лікаря в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_10 - мати хворого ОСОБА_4 пояснила в судовому засіданні, що її син ОСОБА_4 проживає разом з нею, вона розуміє, що її син хворий та потребує постійного лікування та запевнила, що буде контролювати за прийомом ліків ОСОБА_4 та просила змінити примусові заходи медичного характеру на амбулаторне лікування в примусовому порядку.
ОСОБА_4 в судовому засіданні просив заяву задоволити та пояснив, що буде постійно приймати ліки під час амбулаторного лікування, розуміє, що хворий і критично ставиться до скоєного.
Заслухавши думку прокурора, захисника, представника КЗ ЛОР"ЛОКПЛ", ОСОБА_4 , покази свідка ОСОБА_10 , дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з вимогами ст. 514 КПК України продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 25 від 21 квітня 2020 року, ОСОБА_4 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з наростаючим дефектом змішаного типу, стан ремісії. Враховуючи, що ОСОБА_4 в даний час антисоціальних та суспільно-небезпечних тенденцій не виявляє, а також у зв`язку з покращенням і стабілізацією його психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Враховуючи висновок лікарів-психіатрів про покращенням і стабілізацією психічного стану ОСОБА_4 , який страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг з наростаючим дефектом змішаного типу, стан ремісії, пояснення лікаря-психіатра ОСОБА_6 , надані в судовому засіданні, пояснення свідка ОСОБА_10 , думку інших учасників процесу, а також те, що ОСОБА_4 не становить небезпеки як для себе та оточуючих, в нього присутня критика як до своєї хвороби, так і до скоєного внаслідок покращення психічного стану, керуючись ст.95 КК України, ст.514 КПК України, ст.ст.17,19 Закону України Про психіатричну допомогу суд,-

у х в а л и в:
Заяву задоволити.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1