Дата документу 29.04.2020 Справа № 323/2447/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/2447/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/840/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 297 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань № 11»),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Токмацького районного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, уродженець м. Токмак Запорізької області, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 30 листопада 2009 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2) 8 липня 2011 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

3) 13 лютого 2014 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

4) 5 червня 2014 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

5) 2 вересня 2014 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 11 листопада 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 14 днів,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання 16 липня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 5495 грн. 3 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні 19 епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, за наступних обставин.

В один з днів другої декади жовтня 2018 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по вул. Ковальській в м. Токмак Запорізької області, з під пам`ятника, встановленого на могилі ОСОБА_10 , за допомогою фізичної сили, з корисливих мотивів, незаконно заволодів двома металевими швелерами, вартість яких становить 175 грн. 68 коп., що належить ОСОБА_11 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, в один з перших днів першої декади квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 336 грн. 91 коп., що належить ОСОБА_14 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому матеріальну шкоду.

Крім того, в один з днів середини першої декади квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 633 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_17 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, приблизно 7-8 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 633 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_17 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, приблизно 10-12 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 633 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_17 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, приблизно 11-12 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 633 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_17 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, 19 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 498 грн.. 63 коп., що належить ОСОБА_21 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому матеріальну шкоду.

Крім того, 22 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 498 грн. 63 коп., що належить ОСОБА_21 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому матеріальну шкоду.

Крім того, 24 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 498 грн. 63 коп., що належить ОСОБА_21 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому матеріальну шкоду.

Крім того, 26 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 498 грн. 63 коп., що належить ОСОБА_21 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому матеріальну шкоду.

Крім того, 27 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 498 грн. 63 коп., що належить ОСОБА_21 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому матеріальну шкоду.

Крім того, 29 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 633 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_17 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, 30 квітня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 633 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_17 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, 2 травня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих га їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 639 грн. 6 коп., що належить ОСОБА_17 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, 3 травня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 639 грн. 6 коп., що належить ОСОБА_17 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, 4 травня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з огорожі могил покійних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 215 грн. 62 коп., що належить ОСОБА_17 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, 6 травня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по вул. Ковальській в м. Токмак Запорізької області, з огорожі могили покійного ОСОБА_22 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 323 грн. 44 коп., що належить ОСОБА_23 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, 8 травня 2019 року, у денний час, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по вул. Ковальській в м. Токмак Запорізької області, з під пам`ятника, встановленого на могилі ОСОБА_24 , за допомогою фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів металевим Н-подібним швелером, вартість якого становить 62 грн. 24 коп., що належить ОСОБА_25 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальну шкоду.

Крім того, 15 червня 2019 року, у денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , зневажаючи моральні заради суспільства в частині поваги до померлих та їх місць поховання, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами з місця поховання, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване по вул. Ковальській в м. Токмак Запорізької області, з огорожі могил покійних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за допомогою ножівки по металу, шляхом розпилу та фізичної сили, з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів одним фрагментом металевого якірного ланцюга, вартість якого становить 404 грн. 30 коп., що належить ОСОБА_14 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом дій ОСОБА_7 , вважає, що суд першої інстанції мав можливість призначити йому покарання зі встановленням максимального іспитового строку, що стримуватиме його від подальшої протиправної поведінки.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувачений свою вину у скоєному визнав, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, має намір відшкодувати завдані злочинами збитки, що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Просить вирок в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 297 КК України покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

В апеляційній скарзі прокурор, також не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом дій ОСОБА_7 , вважає призначене йому покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, але внаслідок своєї м`якості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за вчинення аналогічних злочинів, має не зняті та не погашені судимості, на протязі незначного проміжку часу вчинив 19 епізодів інкримінованого йому злочину.

Крім того, суд визнав пом`якшуючою покарання обставиною визнання обвинуваченим своєї вини, хоча ОСОБА_7 в судовому засіданні лише формально зазначив, що свою вину визнає, але пояснив, що цих злочинів він не вчиняв.

Також допитані в судовому засіданні потерпілі пояснили, що спричинена їм майнова шкода обвинуваченим не відшкодована.

Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 297 КК України покарання у вигляді 7 років позбавлення волі

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисник ата заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, заслухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката та наполягав на задоволенні апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого та прокурора задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 297 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, і в апеляційних скаргах не оспорюються.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, від відбування якого, на думку сторони захисту, обвинуваченого необхідно звільнити з випробуванням з іспитовим строком, і навпаки, яке на думку прокурора яке є занадто м`яким і не відповідає вимогам закону, колегія суддів дійшла наступного.

Зі змісту апеляційних скарг вбачається, що захисник обвинуваченого та прокурор фактично порушують питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями), зміст та суть яких викладено в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 51-1985км18 (єдиний унікальний номер 207/5011/14-к) та постанові Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 51-329км18 (єдиний унікальний номер 297/562/17), та які враховуються колегією суддів під час перегляду вироку суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, визнав визнання провини за обставину, що пом`якшує покарання, визнав рецидив злочинів за обставину, що обтяжує покарання, дав належну оцінку даним про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення аналогічних злочинів, не працює, за місцем проживання характеризується формально, на обліку у психіатра не перебуває, з 5 грудня 2011 року перебуває на обліку у нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, активне вживання».

Колегія суддів також враховує те, що обвинувачений раніше 5 разів судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, в тому числі тяжких, за обставин даного провадження вчинив 19 епізодів інкримінованого йому злочину протягом короткого проміжку часу, раніше тричі звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та один раз умовно-достроково, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає, що у сукупності свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Крім того, колегія суддів враховує, що обвинувачений не працює, суспільно-корисною працею не займається, заробляє на життя шляхом вчинення злочинів, стійких соціальних зв`язків не має, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

За наявності сукупності цих обставин, а також з урахуванням кількості епізодів злочинної діяльності та відношення обвинуваченого до вчинених злочинів, який спочатку не визнавав свою вину, але в подальшому визнав себе винуватим у скоєному, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі і підстави як для застосування ст. 75 КК України до вказаного покарання, так і зменшення розміру призначеного покарання, відсутні.

За наведених обставин, на переконання колегії суддів, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника за її доводами про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, відсутні.

Що стосується доводів прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегія суддів вважає, що розмір призначеного ОСОБА_7 покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України та його меті.

При цьому, як вбачається з вироку суду, за ч. 3 ст. 297 КК України ОСОБА_7 не було призначене покарання в мінімальних або максимальних межах санкції, що не свідчить про несправедливість призначеного покарання як через його суворість, так і через його м`якість.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 1 листопада 2018 року у справі № 51-2776км18 (єдиний унікальний номер 524/5999/17), термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням і тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

З огляду на кількість епізодів злочинної діяльності, наявність як пом`якшуючих так і обтяжуючих покарання обставин, а також дані про особу обвинуваченого, у суду першої інстанції не було правових підстав як для призначення ОСОБА_7 більш тяжкого чи більш м`якого покарання, яке на думку колегії суддів не є явно несправедливим через м`якість або суворість, так і для звільнення від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, що не свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того колегія суддів вважає необґрунтованими і доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого з приводу неналежного врахування судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого та пом`якшуючих покарання обставин, оскільки як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд врахував вказані обставини при призначенні ОСОБА_7 покарання та прийшов до висновку про можливість призначення йому покарання не в максимальних межах санкції.

З цих же підстав колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, оскільки викладені в ній обставини вже були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання.

Отже, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду в частині призначеного обвинуваченому покарання, його виду та розміру, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання, відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, і не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання, або для звільнення з випробуванням від призначеного судом першої інстанції покарання.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4