03.04.2020 Справа № 756/847/17
Унікальний № 756/847/17
Провадження № 1-кп/756/147/20
У Х В А Л А
03 квітня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

додаткових присяжних ОСОБА_6 ,

за участю секретаря ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
01.04.2020 року через канцелярію суду прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_14 строку тримання під вартою.
01.04.2020 року в судове засідання захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , які здійснюють захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_14 , не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, одночасно ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_17 , подали до суду клопотання, згідно яких повідомили, що з метою підтримання режиму карантину у зв`язку із всесвітньою пандемією корона вірусу COVID-19 та щодо підтримання рішення Президента України та державних органів України про встановлення режиму карантину, в судове засідання не прибудуть, а тому просили відкласти розгляд кримінального провадження, вказуючи, що вказане кримінальне провадження не має ознак невідкладності та терміновості. Захисник ОСОБА_16 причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ухвали суду присяжних від 01.04.2020 року ОСОБА_14 було призначено захисника з регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, відповідно до доручення центру №026-0002446 від 02.04.2020 року захист останнього було доручено адвокату ОСОБА_13 .
В судовому засіданні 03.04.2020 року прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали подане клопотання з підстав викладених в ньому, вказуючи на ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_11 підтримав подане клопотання.
Захисник ОСОБА_13 заперечувала щодо задоволення даного клопотання, вказуючи, що прокурором не надано доказів на підтвердження наведених у клопотанні ризиків передбачених ст.177 КПК України, крім того, вказала, що на її думку підозра за кваліфікацією дій ОСОБА_14 у вчиненні злочину за ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України є необґрунтованою, просила відмовити в задоволенні заявленого клопотання.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 категорично заперечував щодо задоволення клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказав, що всі клопотання подані стороною обвинувачення раніше тотожні із сьогоднішнім клопотанням, зазначаються одні і ті ж самі ризики та доводи щодо підстав для продовження запобіжного заходу, при цьому, вказав, що посилання на тяжкість покарання суперечить позиції Європейського суду з прав людини. На думку захисника інкриміноване ОСОБА_14 обвинувачення є надуманим, ґрунтується на штучно створених доказах. Далі зазначив, що ОСОБА_14 є соціально адаптованою людиною, який має на утриманні чотирьох дітей, троє з яких є неповнолітніми, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є успішним та добросовісним банкіром, меценатом та особою, що активно займалася благочинною діяльністю. Неодноразово продовжене тримання під вартою та утримання підзахисного в умовах ІТТ ГУ НП у м. Києві суперечить вимогам закону та грубо порушує Конституційне право останнього на своєчасну доставку до приміщень судів м. Києва, тобто у такий спосіб порушується його право щодо доступу до правосуддя, крім того, виключний запобіжний захід та утримання в умовах ІТТ ГУ НП у м. Києві ускладнює право ОСОБА_14 на захист. З викладених підстав, просив відмовити в задоволенні даного клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_14 посилаючись на стан свого здоров`я, просив надати додатковий час для підготовки до виступу з приводу заявленого клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.331 КПК України, під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Головуючий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.
При розгляді даного клопотання головуючий суддя звертає увагу на ту обставину, що за клопотанням сторони захисту та обвинуваченого в даному судовому засіданні оголошувалась перерва з метою надання обвинуваченому медичної допомоги, проте після отримання відповідної медичної допомоги, обвинувачений не змінив своєї позиції та наполягав на наданні додаткового часу для підготовки свої позиції щодо заявленого клопотання. Однак, головуючий суддя зауважує, що за результатами надання медичної допомоги ОСОБА_14 , будь який відомостей, що останній не може приймати участь в судовому засіданні не вбачається, будь яких застережень які б свідчили про неможливість подальшої участі ОСОБА_14 суду не надано.
Відповідно до ухвали суду обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06.04.2020 року включно.
Відповідно до ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, особу обвинуваченого, який переховувався від слідства та суду, у зв`язку з цим стосовно ОСОБА_14 під час досудового слідства було проведено спеціальне досудове розслідування та під час судового розгляду ухвалою суду було ухвалено рішення про здійснення спеціального судового розгляду, також враховуючи, що ОСОБА_14 здійснив втечу з-під варти, а також інші обставини кримінального правопорушення, ступінь тяжкості злочину, що дає підстави зробити обґрунтоване припущення, що обвинувачений може ухилитись від явки до суду чи незаконно впливати на свідків, тому головуючий суддя, вважає за можливе продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, у даному випадку ризик втечі, є характеристикою ситуації, що має невизначеність результату, при можливій наявності несприятливих наслідків.
Відтак, ризик можливої спроби ОСОБА_14 переховуватись від суду не може бути спростований самими твердженнями захисників та обвинуваченого про те, що останній не має наміру для виїзду за межі України. Спроби переховуватися від суду тому і не реалізовані обвинуваченим реально, оскільки останній тримається під вартою з моменту затримання та у останнього не було такої можливості і тим більше таку можливість не можна допустити.
Відповідно до п. 219 Рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви").
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілих у даному кримінальному провадженні.
Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що дослідження доказів у кримінальному провадженні ще не завершено, як і не завершено і з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, тобто не виконано вимоги ст. 363 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України вважаю, що розмір застави визначати не слід, оскільки ОСОБА_14 обвинувачується у скоєнні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.
З огляду на наведене, головуючий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, обвинуваченому ОСОБА_14 слід продовжити строк тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 206, 331, 372 КПК України, головуючий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 01.06.2020 року включно.
Ознайомити та вручити обвинуваченому під розпис копію ухвали про продовження запобіжного заходу.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу передати для виконання до ізолятору тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві.

Головуючий суддя ОСОБА_1