Справа № 509/6051/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , в рамках розгляду скарги на постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0001255 від 17.04.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 , перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0001255 від 17.04.2019 року.
24 січня 2020 року на адресу суду надійшла заява від скаржника ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,з підстав того, що суддя при розгляді скарги на постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0001255 від 17.04.2019 року, допустив до участі представника свідка, що є безумовним порушенням норм КПК України, та проявом особистої зацікавленості судді в розгляді скарги.
Представник скаржника адвокат ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився про дату час та місце судового розгяду повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, надавши при цьому письмову заяву про розгляд заяви про відвід слідчого судді без його участі.
Слідчий суддя ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився пояснення з приводу відводу не надав.
Відповідно до ст. 75 ч.1 п. 4 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В рішенні у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року Європейський суд з прав людини визнав порушення, зокрема, ст.. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності), прав третій особи, тобто якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, факт якого не підтверджений документами по справі, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді та прокурори зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який учасник, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у безсторонності.
Рішенням Європейського суду з прав людини: «Пуллар проти Сполученого Королівства», зазначено, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім, та приходить висновку, що між заявником та прокурором склалися неприязні стосунки.
Рішеннями Європейського суду з прав людини: «Білуха проти України», «Салов проти України», «Фельдман проти України», визначається, що вимога безсторонності характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь якого розумного сумніву з цього приводу у сторін, має бути при розгляді клопотання про відвід судом відповідно оцінена.
З матеріалів заяви вбачається, що з боку слідчого судді ОСОБА_4 є процесуальні порушення , щодо розгляду вищевказаної скарги, в частині допуску представника свідка до участі у розгляді скарги на постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0001255 від 17.04.2019 року.
Що стосується твердження скаржника, щодо упередженості та прояву особистої зацікавленості судді - є лише припущенням скаржника та не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, однак з метою уникнення подальших сумнів в упередженості та об`єктивності судді, заяву про відвід слід задовольнити, а скаргу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому КПК України.

Керуючись ст.ст.75,81 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , в рамках розгляду скарги на постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0001255 від 17.04.2019 року задовольнити.
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0001255 від 17.04.2019 року - передати до канцелярії суду для вирішення питання визначення слідчого судді, який буде розглядати скаргу, в порядку, встановленому 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1