Справа № 183/2959/20
№ 1-кп/183/1261/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000119 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04.12.2008 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 14.10.2010 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком суду від 04.12.2008 року до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 25.07.2011 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України - до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуте з покаранням за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 14.10.2010 року - до відбування 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 28.02.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст. 70 ч. 4 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком від 14.10.2010 року - до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.10.2014 року з Криворізької ВК м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 24.09.2014 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 21 день,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

01 травня 2020 року приблизно о 04 годині 15 хвилин ОСОБА_4 знаходився поблизу частково огородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 , де на території вказаного домоволодіння побачив два металопластикових вікна фірми «КВЕ greenline», і в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки вищевказаних вікон.
Того ж дня, тобто 01 травня 2020 року приблизно о 04 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перехилився через відсутню секцію забору території домоволодіння АДРЕСА_2 , та викрав два металопластикових вікна фірми «КВЕ greenline» вартістю 1867 гривень 68 копійок, що належить ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1867 гривні 68 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що, дійсно, в травні 2020 року він їхав повз зазначене в обвинувальному акті домоволодіння, побачив там пластикові вікна і вирішив їх вкрасти. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. В подальшому ці вікна були повернуті потерпілому. У скоєному він щиро кається, шкодує, що вчинив злочин.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Також, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів.
Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який не є тяжким, а також дані про особу обвинуваченого, який, хоча раніше і судимий, однак покарання за попереднім вироком суду відбув, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, обліку у лікарів психіатра, фтизіатра не перебуває. Крім того, суд враховує думку потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання, зазначивши у своїй заяві, що претензій матеріального характеру він немає, оскільки майно йому повернуто.
За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, враховуючи думку потерпілого, який в своїй заяві не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання,суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, однак з максимальним іспитовим строком, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді арешту або реального відбування призначеного покарання.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 326,88 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1998-20 від 20.05.2020 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на три роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази два металопластикових вікна фірми «КВЕ greenline» розмірами 63х95 см, залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 326 гривень 88 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1