ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1062/20 Справа № 176/2474/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2020 року про задоволення подання про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кадіївка Луганської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по даній справі засудженого:
- 16.09.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 19.06.2014 року по 17.10.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,

встановила:
Вказаною ухвалою задоволено подання начальника ДУ Жовтоводська виправна колонія (№26) та голови спостережної комісії та постановлено звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2014 року у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 8 днів.
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_7 відбув 3/4 частини строку призначеного йому покарання, за сумлінну поведінку та відношення до робіт з благоустрою колонії має п`ять заохочення від адміністрації протягом всього строку відбування покарання, позитивну характеристику, стягнень не має, відповідно до ст.118 КВК України на виробництві не працевлаштований, оскільки досяг пенсійного віку, але з власної ініціативи залучається до робіт з благоустрою приміщень. До суспільно-корисних робіт відноситься сумлінно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Тому суд прийшов до висновку про можливість задоволення подання та звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання умовно-достроково.
Прокурор не погодився з даним рішення суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та ухвалити нову рішення, яким відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Посилається на те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано характеристику засудженого ОСОБА_7 , якого засуджено за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Вказує, що засуджений має 5 заохочень, чотири з яких за ставлення до робіт з благоустрою установи, однак благородній установи є не правом, а обов`язком засудженого.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційні вимоги та просила їх задовольнити.
Засуджений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора. Вважали ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Із роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", видно, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.
Так, вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.06.2014 року по 17.10.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 19 червня 2014 року.
Кінець строку відбування покарання 21 серпня 2021 року.
За час перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі режим утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 16 листопада 2014 року відбуває покарання в ДУ Жовтоводська ВК (№ 26). За період відбування покарання має 4 заохочення, стягнень не має.
На виробництві колонії не працевлаштований через досягнення пенсійного віку, але з власної ініціативи залучається до робіт з благоустрою приміщень та територій установи. До робіт відноситься сумлінно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно.
До представників адміністрації установи завжди ввічливий, тактовний.
За характером спокійний, врівноважений.
На заходи виховного характеру, які відвідує регулярно, реагує вірно, в індивідуальних бесідах відвертий.
Правил особистої гігієни дотримується, зовні охайний.
Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Підготовка до звільнення
Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, ними дорожить.
Провину в скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється.
За висновком комісії установи, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і до нього доцільно застосувати вимоги ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Враховуючи дані про особу засудженого його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком адміністрації установи та суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці, розумінням щодо скоєного довів своє виправлення.
Тому доводи прокурора про те, що судом не в повній мірі враховано дані про те, що ОСОБА_7 засуджено за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, що благоустій установи є не правом, а обов`язком засуджених, не обґрунтовані. Дані факти були взято до уваги судом в сукупності з іншими обставинами по справі, їм було надано належної правової оцінки.
Отже, сукупність наведених даних приводять до висновку про безпідставність апеляційних вимог прокурора, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2020 року про задоволення подання про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: