Справа №754/6857/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3391/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, якою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Луганської області, м. Красний Луч, громадянці України, не працевлаштованій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувалась до кримінальної відповідальності,
продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 14 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Деснянським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000647 від 11.04.2019 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 грудня 2019 року.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, більш м`який, не пов`язаний із позбавленням її волі.
Вказує, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою.
Стверджує, що прокурором у судовому засіданні не доведено письмовими доказами факт необхідності застосування до неї саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не більш м`якого, та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Водночас, судом І-ї інстанції не було враховано особу обвинуваченої, яка має на утриманні та вихованні трьох неповнолітніх дітей, одружена, раніше не судима, постійно проживає у Київській області разом з дітьми та має постійне місце роботи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинуваченої в обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечує проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_11 а було вирішено визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст.392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).
Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Під час апеляційного розгляду суд встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачена ОСОБА_8 під впливом тяжкості покарання, що їй загрожує у разі доведеності її вини у вчиненому, може переховуватися від суду та незаконно вплинути на потерпілого. Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки та за який, в разі визнання її винуватою, може бути засудженою до позбавлення волі на тривалий термін.

У рішенні по справі «Wпроти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними. При апеляційному розгляді прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_12 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Дійсно, як встановлено судом апеляційної інстанції, обвинувачена ОСОБА_12 позитивно характеризується за місцем проживання, одружена та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Однак, розглядаючи можливість застосування до неї альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів враховує особу обвинуваченої, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності та схильна до вчинення злочинів, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_12 , її можливість переховуватись від суду та впливати на потерпілого.
Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, до обвинуваченої ОСОБА_12 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, якою обвинуваченій ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №754/6857/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3391/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, якою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Луганської області, м. Красний Луч, громадянці України, не працевлаштованій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувалась до кримінальної відповідальності,
продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 14 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскільки складання повного тексту ухвали вимагає значного часу, колегія суддів, відповідно до ст. 376 КПК України, вважає за можливе обмежитись складанням і оголошенням її резолютивної частини.
Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, якою обвинуваченій ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду буде проголошено о 10годині 00 хвилин 16грудня2019 року.

Головуючий:

Судді: