233 № 233/8826/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за№ 0000012 від 04 січня 2019 року стосовно:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, не працюючого, пенсіонера, адреса місця проживання за обвинувальним актом: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.07.2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 263ч.1, 307 ч.3, 311 ч.3 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 11.06.2014 року по амністії,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.2 ст.263 КК України,
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Дзержинськ Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, адреса місця проживання за обвинувальним актом: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08 грудня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.190 ч.2 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 18 липня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.307 ч.2, ст.311 ч.2 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 11 травня 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України,
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, адреса місця проживання за обвинувальним актом: АДРЕСА_3 ,
ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, адреса місця проживання за обвинувальним актом: АДРЕСА_4 ,
- обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000012 від 04 січня 2019 року відносно ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 307, ч.2 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307КК України,ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся з письмовими клопотаннями про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмових клопотаннях та доданих документів та зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ст.177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. При цьому, заперечував проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_10 з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , з огляду на те, що один з поручителів є родичем обвинуваченого, а інші невідомі люди, не заслуговують на довіру суду. Крім того, поручителі не розуміють тяжкості злочинів, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_10 і не зможуть забезпечити його належу процесуальну поведінку.
Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, оскільки прокурор посилається на ті ж самі ризики, що і півроку потому, які з часом повинні зменшуватися. Будь - яких доказів на обґрунтування заявлених ризиків, прокурором не надані, все це його голослівне висловлювання. Крім того, розмір застави, який просить застосувати прокурор до обвинуваченого є непомірним для нього. Зі свого боку захисник звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання ним покладених судом обов`язків.
Захисник ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 та заперечував проти клопотання прокурора, оскільки доводи викладені в клопотанні прокурора одні й ті ж самі. Ризики нічим не підтверджені. Його підзахисний ОСОБА_13 має міцні соціальні зв`язки, місце мешкання, тимчасово не працює, у зв`язку з чим вважає можливим застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Захисник ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисників та також заперечував проти клопотання прокурора, оскільки ризики, на які посилається прокурор відсутні і не підтверджені жодними доказами. Крім того, немає жодного доказу на підтвердження участі в ОПГ. Обвинувачений ОСОБА_12 має вади здоров`я, має міцні соціальні зв`язки, родину, мати. З огляду на що вважає можливим застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, вважає, що розмір застави, який просить застосувати прокурором до обвинуваченого не помірний для нього.
Захисник ОСОБА_17 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисників, та заперечував проти клопотання прокурора з огляду на його необґрунтованість. Вважає, що сама по собі тяжкість злочину ніяким чином не може впливати на обрання запобіжного заходу обвинуваченим. Доводи прокурора щодо відсутності у обвинуваченого ОСОБА_11 міцних соціальних зв`язків не відповідає дійсності, оскільки останній до затримання мешкав з мамою. Вважає можливим застосувати до обвинуваченого інший альтернативний запобіжний захід. Крім того, вважає, що розмір застави, який просить застосувати прокурором до його підзахисного є не помірним для нього.
Обвинувачений ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника та заперечував проти клопотання прокурора. оскільки вважає його злочинцем.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в підготовчому судовому засіданні підтримали думки своїх захисників, заперечували проти клопотання прокурора, а також вважали, що розмір застави, який просить застосувати прокурор до них є не помірним.
Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора і захисника, приходить таких висновків.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 липня 2019 року відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений останній раз ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя 01 листопада 2019 року до 30 грудня 2019 року включно.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений останній раз ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя 31 жовтня 2019 року до 29 грудня 2019 року включно.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений останній раз ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя 04 листопада 2019 року до 02січня 2020 року включно.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений останній раз ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя 30 жовтня 2019 року до 28 грудня 2019 року включно.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Враховуючи те, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження, строк тримання під вартою обвинувачених спливає, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , дійшов висновку про доцільність обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам, а приймаючи до уваги наявність наступних ризиків:

- передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризику того, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду і не виконувати законні вимоги суду, оскільки суворість покарання, яке загрожує останнім за вчинення тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, у разі визнання їх винними, може бути визнана кожним з них більш небезпечною ніж втеча.

З цих підстав Європейський суд з прав людини зазначив у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Також, у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства;

- передбачених п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 можуть незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки їм відомі їх анкетні дані, у зв`язку з чим обвинувачені можуть спробувати схилити їх до зміни своїх показань шляхом вмовляння, залякування, викликанням жалю до себе або будь-яким іншим способом. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Так, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;
- передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризик того, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 можуть вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, зважаючи на те, що, згідно обвинувального акту, протиправні дії обвинувачених носили тривалий характер і були припинені співробітниками поліції у зв`язку з їх затриманням. Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, за які відбували покарання у місцях позбавлення волі.
При цьому, наявність певних соціальних зв`язків, батьків та житла у обвинувачених в світлі наведених вище фактичних даних не є настільки переконливими обставинами, що могли б нівелювати встановлені судом ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України до тієї міри, яка б свідчила про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.
У той же час, суд не вбачає заявленого прокурором ризику, як то, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, бо досудове розслідування закінчено і прокурором зібрано докази у вигляді речей чи документів, та їм надано належне процесуальне оформлення і вони перебувають в розпорядженні прокурора. При цьому, не встановлення органом досудового розслідування одного з фігурантів даного провадження, який, нібито, може знищити або сховати речові докази, які викривають незаконну діяльність обвинувачених, в жодному разі не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу щодо інших обвинувачених.

Вирішуючи питання щодо доцільності обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також, враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
В даному випадку суд враховує той факт, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.307 КК України, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими непоправними наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.
Суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Так, на адресу суду надійшли заяви від ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про взяття на поруки обвинуваченого ОСОБА_10 .
Роз`яснивши вказаним особам, які просять взяти обвинуваченого ОСОБА_10 на поруки, суть пред`явленого обвинувачення, обов`язки та наслідки невиконання обов`язків та опитавши ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , судом встановлено, що поручителі та обвинувачений фактично не мають жодних зв`язків, які б гарантували належну поведінку обвинуваченого.
Отже, вирішуючи питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_10 , як особисту поруку ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; враховуючи ту ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, що інкримінується обвинуваченому, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, раніше притягнення до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин; суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів в тому числі і особиста порука, не в змозі запобігти наявним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 та виконання ним процесуальних обов`язків.
Суд вважає, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , судом на теперішній час не встановлено.
Сам по собі стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_12 , про який зауважує захисник ОСОБА_8 , у сукупності із вищенаведеними обставинами та ризиками не є підставою для зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, оскільки обвинувачений не позбавлений можливості реалізувати конституційне право на медичну допомогу, яка може надаватися останньому і в умовах тримання під вартою в установі попереднього ув`язнення.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, в той час клопотання захисників - задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків. Згідно п.п.2,3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зважаючи на вищевикладені обставини, ступінь суспільної небезпечності злочинів, що інкримінуються кожному з обвинувачених, враховуючи майновий та сімейний стан останніх та наявність ризиків, передбачених п.п.1.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, а саме :
ОСОБА_10 у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 5 763 000 (п`ять мільйонів сімсот шістдесят три тисячі) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
ОСОБА_11 у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
ОСОБА_12 у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
ОСОБА_13 у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 314-317 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виглядітримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 23 лютого 2020 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків в сумі 5 763 000 (п`ять мільйонів сімсот шістдесят три тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_10 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 23 лютого 2020 року.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 23 лютого 2020 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків в сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_11 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 23 лютого 2020 року.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 23 лютого 2020 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків в сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_12 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 23 лютого 2020 року.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 23 лютого 2020 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків в сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_13 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 23 лютого 2020 року.
Клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим залишити без задоволення.
Етапувати обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області для подальшої доставки до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.
Копію ухвали вручити обвинуваченим і направити начальникам Державної установи «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» в Донецькій області та Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор».
На ухвалу учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання ними копії судового рішення.

Головуючий суддя: Судді: