23.01.2020 Провадження № 1-кп/331/124/2020
Єдиний унікальний номер 331/1031/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2020 р. м.Запоріжжя
колегія суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до
відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруже-
ного, не працюючого, який не має місця реєстрації, постійного місця проживання не
має, раніше засудженого,
- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.1, 185 ч.2 КК України,
в с т а н о в и л а:
У провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження з обвину-вальним актом відносно ОСОБА_11 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.1, 185 ч.2 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжений ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.11.2019 р. до 28 січня 2020 р.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути
питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор вважає за доцільне продовжити відносно ОСОБА_11 дію запобіжного заходу у вигляді
тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які
існували під час обрання та продовження запобіжного заходу.
Потерпілі підтримали думку прокурора.
Захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_11 проти продовження строку запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою заперечували, вважаючи можливим застосувати до обвинуваченого інший запобіжний
Вирішуючи питання щодо продовження відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою суд виходить з наступного.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Також, суд приймаж до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підс-тавою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо вівернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії"
Суд враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, вик-ладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (справа «Харченко проти України»), кожні
два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, якою передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути пи-тання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надход-ження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіж-ний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення вико-
нання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у
тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпі-
лого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному про-
вадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наяв-
ності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального проваджен-
ня матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
На теперішній час судом визначений порядок та обсяг дослідження доказів у кримінальному провадженні,
але докази не досліджені, не допитані свідки, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого
злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, відомості про те, що стан його здоров`я
перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, відсутні, обвинувачений не має постійного місця про-
живання, в зв`язку з чим може переховуватися від суду, з огляду на попередні судимості може продовжити вчиняти злочини, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам незаконно впливати на потерпілих, свідків та перешкоджанню кримі-нальному провадженню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших запобіжних заходів, у тому числі цілодового домашнього арешту, крім тримання під вартою.
За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_11 на даний час утримується під вартою,
але продовжують існувати ризики, передбачені пп.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинува-
ченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження
строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 на 2 мі-
сяці до 23 березня 2020 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів у х в а л и л а:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, до 23 березня 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_11 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізолятору УДПтС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_13
Суддя ОСОБА_14
Суддя ОСОБА_15