Справа № 161/6322/20
Провадження № 1-кп/161/723/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 травня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001113 від 24 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Представником ТзОВ «ДІЄСТА», яке здійснює свою господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі електронною технікою в магазині «Ельдорадо», що знаходиться за адресою вул. Кравчука, 32 в м. Луцьку, 13.08.2019 видано наказ №Z00/13/08/013 про працевлаштування ОСОБА_4 на посаду продавця-консультанта відділу продажу апаратів мобільного зв`язку у вищевказаному магазині з 16.08.2019. Також, 16.08.2019 між ТзОВ «ДІЄСТА» та ОСОБА_4 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
Відповідно до пункту 1 договору вищевказаного договору працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за всі передані йому матеріальні цінності (в т.ч. грошові кошти), а також матеріальні цінності, що будуть надходити йому протягом усього терміну дії договору.
Однак, 08 березня 2020 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , перебуваючи на робочому місці, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом на заволодіння майном ТзОВ «ДІЄСТА», яке перебувало в його віданні, привласнив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A71» 6/128 GB Silver (SM?715FZSUSEK), імей№1: НОМЕР_1 , імей№2: НОМЕР_2 , вартістю 8999 гривень 30 копійок. В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме заніс його до ломбарду «Скарбниця», який розташований за адресою: пр. Соборності, 38 в м. Луцьку, а отримані грошові кошти використав на власні потреби, чим завдав ТзОВ «ДІЄСТА» майнової шкоди на вищевказану суму.
Він же, 14.03.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на робочому місці, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом на заволодіння майном ТзОВ «ДІЄСТА», яке перебувало в його віданні, повторно, привласнив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A30s» 3/32GB Creen (SM?A307FZGUSEK), імей№1: НОМЕР_3 , імей№2: НОМЕР_4 , вартістю 4274 гривень 30 копійок. В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме заніс його до ломбарду «Скарбниця», який розташований за адресою: пр. Волі, 48 в м. Луцьку, а отримані грошові кошти використав на власні потреби, чим завдав ТзОВ «ДІЄСТА» майнової шкоди на вищевказану суму.
Він же, 16.03.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на робочому місці, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом на заволодіння майном ТзОВ «ДІЄСТА», яке перебувало в його віданні, повторно, привласнив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51» 6/128GB Blue (SM?515FZBWSEK), імей№1: НОМЕР_5 , імей№2: НОМЕР_6 , вартістю 7124 гривень 30 копійок. В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме заніс його до ломбарду «Перший», який розташований за адресою: пр. Соборності, 26а в м. Луцьку, а отримані грошові кошти використав на власні потреби, чим завдав ТзОВ «ДІЄСТА» майнової шкоди на вищевказану суму.
Він же, 17.03.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на робочому місці, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом на заволодіння майном ТзОВ «ДІЄСТА», яке перебувало в його віданні, повторно привласнив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10s» 2/32GB Blue (SM?A107FZBDSEK), н.н. НОМЕР_7 , імей№1: НОМЕР_8 , імей№2: НОМЕР_9 , вартістю 2699 гривень 30 копійок, який в подальшому використовував у власних цілях, чим завдав ТзОВ «ДІЄСТА» майнової шкоди на вищевказану суму.
Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в привласненні чужого майна, яке перебувало у його віданні, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України.
Окрім цього ОСОБА_4 , своїми умисним діями, які виразились в привласненні чужого майна, яке перебувало у його віданні, вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України.
10 квітня 2020 року під час досудового розслідування між прокурором Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якої, останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 3 ст. 191 КК України та не заперечує обставини, що викладені в обвинувальному акті. Представник потерпілого ОСОБА_6 не має будь-яких претензій до підозрюваного та не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, що стверджується його письмовою згодою. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди: ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік без позбавлення права обіймати посади пов`язані із прийняттям, зберіганням та розпорядженням матеріальними цінностями. За ч. 3 ст. 191 КК України призначене покарання у виді у виді обмеження волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані із прийняттям, зберіганням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані із прийняттям, зберіганням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, строк якого визначить суд.
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Окрім того, представник потерпілого ОСОБА_6 , розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, претензій до обвинуваченого не має, надав письмову згоду прокурору на укладення угоди.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 з другої сторони і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 квітня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001113 від 24 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, між прокурором Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України і призначити покарання:
за ч. 1 ст. 191 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один рік без позбавлення права обіймати посади пов`язані із прийняттям, зберіганням та розпорядженням матеріальними цінностями.
за ч. 3 ст. 191 КК України у виді обмеження волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані із прийняттям, зберіганням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно визначити покарання у виді обмеження волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані із прийняттям, зберіганням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 рік.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: