17.12.19 Провадження 1кп/200/258/18
Справа 200/1027/18
УХВАЛА
Іменем України
17 грудня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
з участю:
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000935, за обвинуваченням: ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 355, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 355, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України. Щодо обвинувачених обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строк дії яких ухвалою суду від 25.10.2019 року продовжено на шістдесят діб, тобто до 23.12.2019 року включно.
У судовому засіданні під час обговорення питання щодо доцільності продовження строків дії обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим з тих підстав, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачає, у тому числі довічне позбавлення волі, вони раніше судимі, вчинили злочини у період іспитового строку, і ризики, які враховувалися при обранні їм запобіжних заходів не перестали існувати, оскільки обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, які на теперішній час не допитані судом, скоїти інше кримінальне правопорушення і іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав для зміни обвинуваченим запобіжних заходів на інші більш м`які не вбачає.
Захисник адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не обґрунтована наявність зазначених ним ризиків, і з врахуванням тривалого часу, який обвинувачені перебувають під вартою, вважав не доцільним продовжувати застосування до обвинувачених зазначеного запобіжного заходу, оскільки тільки тяжкість пред`явленого обвинувачення, не може бути підставою тривалого знаходження особи під вартою та клопотав про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на цілодобовий домашній арешт.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, оскільки прокурором не надано доказів існування ризиків, на які він посилається та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтримали клопотання своїх захисників, а в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити.
Представники потерпілих адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора та заперечували проти задоволення клопотань захисту.
Вислухавши думку учасників процесу щодо доцільності продовження строків дії обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, а також щодо клопотань сторони обвинувачення та сторони захисту, суд приходить до висновку про доцільність продовження обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та задоволенні клопотання прокурора, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжних заходів на домашній арешт суд вважає необхідним відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі у вбивстві, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, та у вчиненні тяжкого злочину, він раніше судимий, у тому числі за злочин проти життя та здоров`я особи, вчинив злочини у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, а тому існують ризики, що він буде переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, які на теперішній час не допитані судом може вчинити інші кримінальні правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі у вбивстві, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, та у вчиненні тяжкого злочину і злочину середньої тяжкості, він раніше судимий, вчинив злочини у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, а тому існують ризики, що він буде переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, які на теперішній час не допитані судом, може вчинити інші кримінальні правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли всі потерпілі та свідки обвинувачення не допитані, суд підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на інші не вбачає.
Таким чином, з урахуванням викладених підстав, суд вважає, що даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає не лише особам обвинувачених, а й характеру та тяжкості злочинів, які їм інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, є співмірним з існуючими ризиками, у зв`язку з чим, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених.
Суд вважає, що таке обмеження прав обвинувачених, кожного окремо, на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Твердження захисту, що не існує ризику того, що обвинувачені будуть переховуватися від суду та впливати на свідків, ухилятися від суду, оскільки вони тривалий час перебувають під вартою, що є підставою для застосування щодо останніх більш м`яких запобіжних заходів, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченим на інші більш м`які, так як тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, великою кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу.
Крім того, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинувачених інших видів запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, оскільки з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим у разі доведеності їх провини, складності справи та кількості учасників судового провадження, що впливає на строки розгляду справи, суд вбачає наявність ризиків, заявлених прокурором, а вищевикладене та особистості обвинувачених не свідчать про наявність у останніх перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищезазначеним ризикам.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт суд вважає необхідним відмовити.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ
Продовжити застосування щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до розгляду справи по суті в строк на 60 діб, задовольнивши клопотання прокурора.
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 14 лютого 2020 року включно.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 14 лютого 2020 року включно.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3