ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/716/20 Справа № 176/1192/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 27 листопада 2019 р. про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Тернівського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 03.12.2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України встановлено іспитовий строк 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушени, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .
Продовжено застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2020 року .
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що вказані ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не зменшились та існують на даний час.
Суд зазначив, що будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на час розгляду клопотання судом не встановлено, а стороною захисту не доведено. Доводи обвинуваченого про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання матеріалами справи не підтверджено. Згідно досудової доповіді П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи "Центр пробації" від 08.08.2019 року, ОСОБА_7 проживає в квартирі, яку винаймає, в даній квартирі проживає один. Наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання стороною захисту не підтверджена.
В апеляційній скарзі:
- ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вважає, що ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, не відповідає фактичним обставинам справи.
Вважає, що ризики є недоведеними, а обраний запобіжний захід занадто суворим, та посилається на те, що він знаходиться під вартою вже 11 місяців.
Заслухавши суддю - доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з наявних матеріалів, в провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2019 року за №0000055 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України.
Колегія суддів зазначає, що ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
З ухвали вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі строком від 3 до 6 років, інкримінований корисливий умисний злочин вчинено під час іспитового строку, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не гарантує, що останній не вчинить інших кримінальних правопорушень або не буде переховуватись від суду.
Відповідно до листа Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області вбачається, що 27.08.2018 року ОСОБА_7 Тернівським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області був оголошений в розшук у рамках кримінального провадження №0001380 за ч.3 ст. 185 КК України.
Згідно з довідкою Привільнянської сільскої ради Солонянського району від 13.05.2019 року №309 ОСОБА_7 за адресою реєстрації не проживає, проживав в АДРЕСА_3 , але близько трьох років не проживає, місце перебування його невідоме.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який існував під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не зменшився та існує на даний час.
Районним судом в ухвалі обгрунтовано зазначено, що будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 не виправдовує такий ступінь втручання у її права та свободи, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Колегія суддів вважає, що районний суд вірно прийшов до висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діянь, в яких особа обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає, оскільки вважає, що даний запобіжний захід в повній мірі не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та буде недостатнім для забезпечення запобігання зазначеному ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Були суду відомі і ті дані, на які є посилання в апеляційній скарзі, та які були враховані при застосуванні запобіжного заходу.

Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Суттєвих порушень вимог матеріального та процесуального Закону, колегією суддів під час апеляційного перегляду, не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 27 листопада 2019 р. про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: