Справа № 307/1379/19
Провадження № 11-кп/4806/664/20
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

20.03.2020 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, від відбування якого його звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням передбачених ч. 1 ст. 76 цього Кодексу обов`язків.
Згідно вироку, ОСОБА_2 визнаний винним у спричиненні потерпілому ОСОБА_3 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, що мало місце 31.10.2017 приблизно о 17 год. на території дворогосподарства АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність вироку, обвинувачений ОСОБА_2 порушує питання про скасування вироку та виправдання його за ч. 1 ст. 122 КК України, а також про відмову в задоволенні цивільного позову.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї норми права.
Так, зазначаючи в апеляційній скарзі про незаконність вироку, обвинувачений ОСОБА_2 у порушення вимог, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України, не подав клопотання (не зазначив в апеляційній скарзі) про обсяг доказів, які підлягають дослідженню апеляційним судом, і які б підтверджували наведені ним в апеляційній скарзі доводи.
При цьому, апелянт також не зазначив у чому саме полягає неповнота та поверховість під час допиту судом першої інстанції потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 ..
Разом із тим, порушуючи питання про виправдання його за ч. 1 ст. 122 КК України, апелянт не вказав на підставі якої норми КПК України апеляційний суд повинен виправдати його, при цьому, не врахувавши те, що відповідно до чинного КПК України апеляційний суд не наділений повноваженнями на ухвалення виправдувальних вироків.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Вищенаведені недоліки унеможливлюють відкриття провадження за поданою обвинуваченим ОСОБА_2 апеляційною скаргою, у зв`язку з чим, така підлягає залишенню без руху з установленням строку для усунення виявлених у ній недоліків.
Керуючись ст. 399 КПК України, суддя
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 , на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2020 року щодо ОСОБА_2 , залишити без руху.
Встановити апелянту строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 15 днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу йому буде повернуто.
Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту обвинуваченому ОСОБА_2 ..
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5 Стан