УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00030755 від 02.04.2020за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2020 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00030755 від 02.04.2020за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 00030755 від 02.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України.
Так в ході досудового розслідування встановлено, що 14 березня 2020 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 виявила, що невстановлена особа підробила договір дарування №3149, який засвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 та договір купівлі-продажу житлового будинку від 23 липня 2019 року №3085 та №3087, який засвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 , внаслідок яких майно перешло у власність іншій особі, тобто невстановлена особа використала завідомо підроблений документ для набуття права власності на земельну ділянку та будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Як убачається з витягу з ЄРДР кримінальне провадження 00030755 від 02.04.2020 розслідується у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

При цьому, у клопотанні порушується питання про накладення арешту земельну ділянку, яка розташована за адреою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :91:122:0116, реєстраційний номер 00, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вище вказаним майном; на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вище вказаним майном.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання прокурора не містить передбачених ст.170 КПК України правових підстав для накладення арешту на майно.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичної особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотання слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен гарантувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону прокуроро, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Отже, слідчим у клопотанні не наведено належного обґрунтування, яке може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слід зазначити, що у клопотанні про арешт майна не зазначено підстави та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також не згадується відповідна їй правова підстава накладення арешту.

При цьому, на відміну від розгляду клопотань про застосування запобіжних заходів, де ст. 185 КПК України передбачена можливість зміни або доповнення такого клопотання, при вирішенні питань про арешт майна та про застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження такої можливості КПК України не передбачає, а встановлює, що у випадку внесення клопотання про арешт майна без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя повертає його прокурору для усунення недоліків в строк, який не перевищує 72 годин.

Відповідно до положення ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Отже, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що у клопотанні слідчого погоджене з прокурором про арешт майна не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк у сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, оскільки слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, клопотання підлягає поверненню прокурору із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 26, 170, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00030755 від 02.04.2020за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1