Справа № 288/696/20
Провадження № 1-кс/288/145/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року . смт. Попільня

Слідчий суддя Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня скаргу ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на оскарження рішення, щодо неправомірних дій начальника СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_7 та прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на оскарження рішення, щодо неправомірних дій начальника СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_7 та прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в обґрунтування якої зазначає, що 19 вересня 2019 року начальником СВ Попільнянського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000187 винесено постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст.185 КК України на ст. 356 КК України. При цьому ОСОБА_7 не підписав дану постанову. Однак, в порушення вимог КПК України дана постанова підписана іншим начальником СВ Попільнянського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 . Це все вказує на фальсифікацію і незаконність постанови про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення так як підписана службовою особою, яка не приймала відповідне процесуальне рішення, яке не є прийнятим на підставі та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Слідчим та прокурором на виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального провадження до ЄРДР не внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, та кримінальному провадженню за цим правопорушенням не присвоєно новий номер.
По кримінальному провадження № 0000187 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не прийнято жодних із рішень, передбачених ст. ст. 283, 284 КПК У країни. Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає такої форми закінчення кримінального провадження, як винесення постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення.
Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається та тягне за собою визнання незаконними процесуальних дій, які були вчиненні слідчим та прокурором без внесення відомостей до ЄРДР.
Постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 19 вересня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000187 отримано потерпілим ОСОБА_5 26.05.2020 року, тобто після 10 днів з моменту прийняття рішення, а тому строки пропущено з поважних причин і підлягають поновленню.
Враховуючи викладене, просить, визнати неправомірними дії начальника СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 при винесенні постанови про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 19.09.2019 року по кримінальному провадженню № 0000187 від 26.07.2019 року, як такі, що вчинені з порушенням вимог ст. ст. 39,110, 214 КПК України та пункту 9 підрозділу 2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань;
Скасувати по кримінальному провадженню № 0000187 від 26.07.2019 року постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 19.09.2019 року, як таку, що винесена з порушенням вимог ст. 39, 110, 214 КПК України та пункту 9 підрозділу 2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань;

Визнати по кримінальному провадженню № 0000187 від 26.07.2019 року неправомірними дії слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 та прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 з приводу не прийняття процесуального рішення стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у відповідності до ст. 283, 284 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що на досудовому провадженні не передбачено оскарження постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення.
Слідчий СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши доводи особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , прокурора, дослідивши скаргу та додані матеріали, а також і матеріали кримінального провадження № 0000187 від 26 липня 2019 року, дійшов до наступного висновку.
З матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудового за № 0000187 від 26 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.
Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 за № 680/28810, який прийнято на виконання ч. 2 ст. 214 та п. 22 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, з метою забезпечення реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, що їх вчинили, до ЄРДР вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо.
Розділом 5 (п. п. 1-3) цього Положення передбачений облік осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та які підозрюються у їх вчиненні, який здійснюється Реєстратором шляхом внесення відомостей до Реєстру після: складання повідомлення про підозру (стаття 277 КПК України); вручення (дата та час) повідомлення про підозру (стаття 278 КПК України). Особа, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та стосовно якої під час досудового розслідування прийнято рішення, передбачене пунктами 14, 6 частини першої статті 284 КПК України, виключається із загальної кількості облікованих осіб, які вчинили кримінальне правопорушення. Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вноситься до Реєстру з урахуванням усіх правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа.
Таким чином, правова кваліфікація кримінального правопорушення при первісному внесенні відомостей до ЄРДР є попередньою. Вона може змінюватися в процесі досудового розслідування і ці відомості також потім вносяться до ЄРДР (із зазначенням статті).
Згідно постанови СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 09 вересня 2019 року, склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000187 від 26 липня 2019 року, перекваліфіковано з частини 1 статті 185 КК України на статтю 356 КК України.
В обґрунтування постанови зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що в діях невстановленої слідством особи вбачається ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 КК України, а саме самоправство, а не крадіжка, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
ОСОБА_5 залучений до провадження в якості потерпілого.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно вимог статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу,- підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено частиною 1 статті 303 КПК України.
Частиною 2 статті 303 КПК України встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Звертаючись до слідчого судді з даною скаргою, особа яка подала скаргу заявляє вимоги (в частині скасування постанови про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення), які не передбачені статтею 303 КПК України, якою визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування та згідно частини 2 цієї статті скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування не розглядаються.
Стосовно вимог скарги, щодо визнання неправомірними дії слідчого та прокурора з приводу не прийняття процесуального рішення стосовно кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, у відповідності до статей 283, 284 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.
У відповідності до частини 4 статті 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до вимог статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави визначені статтею 284 КПК України

є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Згідно частини 1 статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Натомість звертаю увагу, що з аналізу положень норм статті 9, 223 КПК вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Потреба у проведенні слідчих дій в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.
Тому на думку слідчого судді є необґрунтованими вимоги скарги щодо не прийняття прокурором та слідчим процесуального рішення у відповідності до статей 283, 284 КПК України, оскільки зазначені процесуальні дії належать до компетенції слідчого і прокурора і реалізуються виключно цими посадовими особами на підставі оцінки доказів та обставин кримінального провадження відповідно до статті 94 КПК України.
Частиною 5 статті 40 КПК України регламентовано, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
З норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України, - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути лише про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст. ст. 3, 26, 55, 303, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на оскарження рішення, щодо неправомірних дій начальника СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_7 та прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 відмовити.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1