15.05.2020 Провадження № 1-кп/331/297/2020
Єдиний унікальний номер 331/454/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2020 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження за обвинува-ченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного, за ст.187 ч.2 КК України,
У провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвину-вальним актом відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного, за ст.187 ч.2 КК України.
Обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ухвалою Жовтневого районного суду м.Запо-
ріжжя від 01.04.2020 р. кожному обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого встанов-
лений до 01 червня 2020 р.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розгля-
нути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У судовому засіданні прокурор просить продовжити кожному з обвинувачених строк дії запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували і під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 проти продовження строку тримання під вар-
Захисник ОСОБА_10 заявила клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_9 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку, надавши суду письмову заяву матері обвинуваче-
ного - ОСОБА_11 про бажання взяти особу на поруки, в якій просить обрати відносно
її сина запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_8 проти продовження строку тримання під вартою заперечували.
Захисник ОСОБА_12 заявила клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_8 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку, надавши суду письмову заяву матері обвинуваче-
ного - ОСОБА_13 про бажання взяти особу на поруки, в якій просить обрати відносно її сина запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Вирішуючи питання про продовження кожному з обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою, а також клопотання захисників про зміну відносно кожного з обвинувачених запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку, суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими,
що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити
його в суд на першу про те вимогу.
Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом,
який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення вико-
нання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у
тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потер-пілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкод-жати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наяв-
ності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального проваджен-
ня матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та до-цільності зміни цього виду запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основопо-ложних свобод людини, висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (спра-
ва «Харченко проти України»), кожні два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинува-чених під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, якою передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до об-винуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмо-тивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовжен-
ня тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незва-
жаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практи-
ки Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе
лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Євро-пейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для
тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конк-
ретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього ви-
магають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інте-
реси забезпечення поваги до особистої свободи.
Також, суд приймаж до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною під-ставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо вівернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії"
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові заяви, вивчивши додані до кло-
потань документи, суд приходить до висновку, що заяви є фактично клопотаннями про зміну (обрання) запобіжно-
го заходу, а не письмовими зобов`язаннями про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити обвинувачених
в суд на першу про те вимогу. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_11 та ОСОБА_13 є близькими ро-
дичками обвинувачених, на думку суду за віком та станом здоров`я не зможуть забезпечити належного виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, а тому суд не вважає їх такими, що заслуговують на довіру.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинувачених, суд ви-
ходить із того, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді
позбавлення волі, стан їхнього здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, оскільки кожний є мешканцем іншої області, то вони можуть ухилитися від суду, продовжити злочинну діяльність,
ОСОБА_14 вчинив злочини в період іспитового строку, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченим, відповідає особі обвинувачених та позбавляє обвинувачених можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не допитані під час судового розгляду, та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченим обраного запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою.
З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК Ук-
раїни, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить
до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 2 місяці до 15 липня 2020 року, клопотання захисни-ків щодо зміни запобіжного заходу слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого
ОСОБА_15 з тримання під вартою на особисту поруку залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого
ОСОБА_16 з тримання під вартою на особисту поруку залишити без задоволення.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 15 липня 2020 року.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 місяці до 15 липня 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізолятору УДПС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинувачених.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_17