Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1147/13-к
Провадження № 1-в/553/127/2020
У Х В А Л А
Іменем України

07.05.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши спільне подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної ради у м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шили, Полтавського р-ну, Полтавської області, українця, гр. України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживав: АДРЕСА_2 ,

по даній справі засуджений: 04.06.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави за ст. ст. 121 ч.2 КК України на 7 років 6 місяць позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29.09.2015 року апеляційні скарги обвинувачених та прокурора залишено без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 04.06.2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишено без змін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.01.2016 року зараховано в строк покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Ленінського районного суду м.Полтава від 04 червня 2015 року за ч. 2 ст.121 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 04 червня 2015 року по 29 вересня 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло спільне подання начальника державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної ради в м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 .

Засуджений ОСОБА_5 та представник ПВК № 64 в судове засідання не з`явились, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі.

Захисник- адвокат ОСОБА_4 підтримувала подання та просила суд його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 04.06.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України на підставі якої призначено йому покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29.09.2015 року апеляційні скарги обвинувачених та прокурора залишено без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 04.06.2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишено без змін.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно характеристики, яка надана до суду адміністрацією закладу, де відбуває покарання засуджений, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.06.2015 року.

Під час утримання в установі виконання покарань (№23) м. Полтави характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 23.10.2015 року міру покарання відбуває в державній установі «Полтавська виправна колонія (№ 64)».

За час відбування покарання характеризується позитивно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був заохочений дванадцять разів.

28.08.2018 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації. Дотримується правомірних відносин та ввічливо ставлення до персоналу установи, виконує їх законні вимоги, працевлаштований різноробочим контрагентській дільниці, до праці та до покладених обов`язків ставиться сумлінно. До виконання робіт по благоустрою території та приміщень установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Дотримується санітарно-гігієнічних норм та зовнішнього вигляду. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення».

За час відбування покарання реалізована програма "Професія", отримав професію «Столяр будівельний" та "швачка" в Полтавському навчальному центрі (№64) при установі. Приймає посильну участь в громадському житті колективу відділення. У вільний час відвідує бібліотеку, читає художню літературу, дивиться програми телепередач.

Відповідно до статті 110, 112, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально- корисні зв`язки підтримує з матір`ю, дружиною та синами шляхом телефонних розмов, раз на два місяці бачиться з ними на довгострокових побаченнях, отримує від них раз на місяць посилки.

За характером спокійний, врівноважений. Інтелектуально достатньо розвинутий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні відносини з іншими засудженими. Негативно ставиться до підтримання злодійських традицій.

Вину у скоєному злочині визнає. Міру призначеного судом покарання вважає справедливою.

Після звільнення має намір проживати за адресою: АДРЕСА_3 .

Засуджений має виконавчий лист на суму 1799.97 грн, утримано 1799.97 грн., в т. ч. по заяві 1575, 60 грн.

16.08.2017 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст. 101 КВК України, враховуючи подану ним заяву про відмову від пільги.

16.08.2018 року рішенням комісії установи було прийнято позитивне рішення щодо переведення засудженого з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації згідно ст. 101 КВК України.

06.11.2018 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст. 82 КК України, враховуючи подану ним заяву про відмову від пільги.

Станом на 07.05.2020 року відбута частина строку покарання засудженого становить більше 2/3 призначеного судом покарання, кінець строку покарання 08.08.2022 року.

Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Проаналізувавши здобуті докази, вислухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення та підлягає умовно - достроковому звільненню, як особа, що відбула передбачену законом частину призначеного покарання на підставі ст. 81 КК України, тому подання слід задовольнити та засудженого умовно достроково звільнити від відбування покарання невідбутної частини.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Подання начальника державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної ради в м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , згідно ст. 81 КК України звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 3 місяці 1 день.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1