Справа № 308/3672/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000639 від 15.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000639 від 15.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2020 року, біля 23 години 46 хвилин, на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення з номеру телефону № НОМЕР_1 від особи, яка представилася як ОСОБА_5 , та повідомила, що приміщення ресторану «Villa DEL RE», що розташована в м. Мукачево, пл. Духновича 14, заміновано. Виїздом СОГ та працівників вибухотехнічної служби НДЕКЦ вибухотехнічних речовин та предметів під час огляду не виявлено.

Згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ від 01.04.2020 року голос на аудіозаписі, отриманому зі служби «102», який було направлено до вищевказаної установи для проведення фоноскопічної експертизи, належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

14 квітня 2020 року за фактичним місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/3386/20 від 06.04.2020 року було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки NOKIA сірого кольору;

- шість частин від мобільних телефонів пошкоджених вогнем;

З метою повного всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, спростування або підтвердження причетності ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вилучені речі.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, зазначив, що підтримує вказане клопотання в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник володільця майна в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду клопотання, причини своєї неявки не повідомив.

Неприбуття учасників кримінального провадження в судове засідання не перешкоджає розгляду, у зв`яку з чим слідчий суддя розглянув клопотання у їх відсутності відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2020 року, біля 23 години 46 хвилин, на спеціальну лінію «102», надійшло повідомлення з номеру телефону № НОМЕР_1 від особи, яка представилася як ОСОБА_5 , та повідомила, що приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована в м. Мукачево, пл. Духновича 14, заміновано. Виїздом СОГ та працівників вибухотехнічної служби НДЕКЦ, вибухотехнічних речовин та предметів під час огляду не виявлено.

15 березня 2020 року, відомості щодо вищеописаного факту, на підставі ст. 214 КПК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 та розпочато досудове розслідування.

Згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ від 01.04.2020 року голос на аудіо записі, отриманому зі служби «102», який було направлено до вищевказаної установи з метою проведення фоноскопічної експертизи, належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

14 квітня 2020 року проведено санкціонований обшук на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/3386/20 від 06.04.2020 року по місцю фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки NOKIA сірого кольору,

- шість частин від мобільних телефонів пошкоджених вогнем.

Постановою слідчого від 14.04.2020 року вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000639.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 237 КПК України, слідчому, прокурору надано право у ході огляду вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, відшукування та вилучення вищевказаних речей, визнання їх речовими доказами, відбулося у встановленому законодавством порядку та здійснено уповноваженими на те посадовими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що вилучені в ході обшуку речі, а саме: мобільний телефон марки NOKIA сірого кольору та шість частин від мобільних телефонів, пошкоджених вогнем, мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні, існує обгрунтована необхідність у їх збереженні з метою недопущення знищення слідів вчиненого кримінального правопорушення, слідчим доведено та обгрунтувано наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме:

- мобільний телефон марки NOKIA сірого кольору,

- шість частин від мобільних телефонів пошкоджених вогнем.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1