Справа № 481/1847/19 Провадження № 1-кп/478/29/2020
У Х В А Л А
22 січня 2020 року. Казанківський районний суд Миколаївської області,
у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленкорань, Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, з середньо-спеціальною освітою, студента 1 го курсу Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
Разом із обвинувальним актом до суду було направлено угоду про визнання винуватості від 27.12.2019 року, укладеною в ході досудового розслідування між ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_7 з прокурором у кримінальному провадженні начальником Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури - ОСОБА_5 .
Відповідно до укладеної угоди, під час досудового розслідування, ОСОБА_6 , будучи підозрюваним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто в нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням в житло, визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України в обсязі підозри під час судового провадження.
Сторони угоди дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна. На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання ОСОБА_6 з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив угоду про визнання винуватості від 27.12.2019 року затвердити та призначити ОСОБА_6 узгоджене покарання. Суду пояснив, що в ході досудового розслідування ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, явився із зізнанням до органу поліції, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завданні потерпілим збитки, при цьому, ОСОБА_6 зобов`язується продовжувати співпрацю з органом поліції по викриттю інших учасників кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисним та призначити узгоджене сторонами угоди покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив свою добровільну позицію щодо укладення угоди про визнання винуватості, пояснив суду, що розуміє зміст угоди та суть пред`явленого обвинувачення, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, йому зрозумілі право на судовий розгляд та наслідки затвердження угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Таким чином, укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, допускається, проте за сукупністю умов: наявності письмової згоди потерпілих; викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів; повідомлена інформація повинна бути підтверджена доказами.
Відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність Кримінального процесуального Кодексу України та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Досліджуючи угоду про визнання винуватості від 27.12.2019 року укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що умови угоди не відповідають вимогам КПК України, оскільки суду не доведено та не підтверджено належними доказами факт викриття ОСОБА_6 злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених учасниками групи злочинів.
При цьому, угода про визнання винуватості від 27.12.2019 року, не містить такі істотні для відповідного кримінального провадження обставини, як фактична, дійсна роль ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що не відповідає КПК України та унеможливлює суд пересвідчитись в тому, що сам ОСОБА_6 не є організатором такої групи та/або вчинених злочинних дій.
З врахуванням вищевикладеного, колегії суддів не доведено та не підтверджено підстав відповідно до п.3 ч.4 ст.469 КПК України для укладення угоди про визнання винуватості у провадженні, щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб.
Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 470 КПК України, критеріями якими визначається можливість і доцільність ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості, є ступінь і характер сприяння підозрюваного (обвинуваченого) у проведенні кримінального провадження щодо нього та інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Дані критерії не враховані при укладені угоди про визнання винуватості, яка не містить відповідних підтверджених підстав для застосування п.3 ч.4 ст.469 КПК України.
Крім того, колегія суддів враховує, що угода про визнання винуватості від 27.12.2019 року укладена у провадженні щодо особливо тяжкого злочину, а отже, велике значення має забезпечення співвідношення суспільного інтересу та приватного інтересу обвинуваченого ОСОБА_6 .
В підготовчому судовому засіданні, колегії суддів необґрунтовано належним чином наявність в діях ОСОБА_6 обставин, які вказують на його з`явлення із зізнанням, активного сприяння розкриттю злочину, не наведено фактів надання ним відповідної допомоги в установленні невідомих обставин справи, осіб, які були учасниками групи, які домовились між собою та вчинили розбійний напад, їх ролі у вчинені кримінального правопорушення тощо.
При цьому, узгоджена міра покарання сторонами угоди про визнання винуватості від 27.12.2019 року передбачає застосування положень ст.ст.69, 75 КК України для визначення ОСОБА_6 меншого покарання від передбаченої мінімальної санкції, визначеної ч.3 ст.187 КК України із подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, як вбачається з угоди про визнання винуватості єдиною підставою на основі якої сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_6 вказаного покарання є визнання ним своєї винуватості.
На думку колегії суддів правові підстави вважати, що умови угоди відповідають вимогам КПК України та суспільним інтересам, в даному випадку відсутні. Наведені висновки ґрунтуються на тому, що внаслідок відсутності конкретизації субсидіарної складової такої угоди з викриття зазначеним обвинуваченим інших членів групи або зобов`язання на вчинення інших подібних дій призводить до забезпечення даною угодою лише його приватних інтересів. Тобто, в обмін на узгоджену міру покарання підозрюваний (обвинувачений) мав би сприяти викриттю співучасників злочину та встановленню відомих лише йому обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, не зважаючи на те, що КПК України не визнається обов`язковою домовленість сторін угоди щодо конкретних складових змісту угоди, відсутність будь-якого обов`язку ОСОБА_6 щодо подальшої співпраці з правоохоронними органами із наведеною вище метою, призводить до забезпечення даною угодою лише приватних інтересів та не відповідає інтересам суспільства.
За наведених обставин, враховуючи, що умови укладеної угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КПК України та інтересам суспільства, колегія суддів приходить до висновку про неможливість затвердження угоди про визнання винуватості
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року вбачається, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.
Таким чином, оскільки винесення вироку на підставі такої угоди визнається колегією суддів не можливим, а угода такою, що не підлягає затвердженню, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474-475 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: