Справа № 509/2555/19
Номер провадження 1-кп/495/393/2019
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

23 грудня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі

головуючого судді доповідача ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

за участю присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області судове засідання по обвинувальному акту, внесеного до ЄРДР за № 0002459, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8

потерпілий ОСОБА_9

представник потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 захисник ОСОБА_12

обвинувачений ОСОБА_7

захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічним позбавленням волі, у зв`язку з чим він може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Під час досудового слідства переоформив транспортний засіб, на якому перевозив загиблу потерпілу. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Представник потерпілих захисник ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки стороною обвинувачення не надано жодного належного доказу існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Заявив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт. Звернув увагу на те, що автомобіль, на який вже вкотре посилається прокурор, був неодноразово оглянутий працівниками поліції, а потім реалізований з дозволу слідчого та прокурора. Також, звернув увагу на те, що на час проведення підготовчого судового засідання його підзахисний перебував на волі та добровільно з`явився на судове засідання, що унеможливлює ризик переховування від суду. Його підзахисний вже тривалий час перебуває під вартою, а саме більш року. Просив змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби.

Захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав думку захисника ОСОБА_13 . Звернув увагу на те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а вказані лише припущення сторони обвинувачення. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити його підзахисному міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію своїх захисників та також заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Пояснив, що переховуватись від суду не буде, та не буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначив, що до арешту він дійсно працював, та у нього на утриманні є хвора мати та хворий вітчим, які потребують допомоги. Пояснив, що зараз у нього погіршився стан здоров`я та він перебуває під вартою разом з особами, які ВІЧ-інфіковані та страждають на захворювання туберкульоз. Просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.
Відповідно до ст. 383 ч.3 КПК України усі питання, пов`язанні з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою ст. 331 КПК України, судді і присяжні вирішують спільно.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, враховуючи його вік та задовільний стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він має постійне місце проживання на території смт. Сергіївка, враховуючи розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується обвинувачений, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, те, що обвинувачений проживає у одному населеному пункті з потерпілими, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 383, 392-395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 щодо зміни його підзахисному міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор», строком на 60 днів який діє включно по 20.02.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1