ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/3428/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 5 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Російської Федерації, ромської національності, не одруженої, не працевлаштованої, без освіти, раніше судимої 17.05.2017р. Соломенським районним судом м. Киева за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, без міста реєстрації, фактично проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_9 по ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, повернутий прокурору, який затвердив обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків, з тих підстав, що дії обвинуваченої ОСОБА_9 за епізодом від 06.08.2019р. кваліфіковані за ч.3 ст. 185КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла потерпілого ОСОБА_10 та за епізодом від 07.08.2019 року за ч.3 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло у відношенні потерпілого ОСОБА_11 .
Однак, у фактично встановлених обставинах в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) за попередньою групою осіб із невстановленими особами жіночої статі ромської національності, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману поникла до кв. АДРЕСА_2 , у якій проживають ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . ОСОБА_14 , зрозумівши, що їх обкрадають, почала голосно кричати, у зв`язку з чим особи №2 та №3 залишили приміщення з викраденим, а ОСОБА_9 була затримана внаслідок активних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_14 при спробі залишити приміщення з викраденим мобільним телефоном.
Тобто у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_11 є потерпілим, що також узгоджується із реєстром матеріалів досудового розслідування де ОСОБА_11 вказаний як потерпілий, разом з тим відносно ОСОБА_14 не визначен її статус як потерпілої, що позбавляє її реалізувати своє право на захист.
Відповідно до ч.2 ст.291КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім*я, по батькові, дата та місце народження,місце проживання, громадянство). Разом з тим, в ході підготовчого судового засідання не встановлено особу обвинуваченої ОСОБА_9 . На підтвердження анкетних данних, зазначених в обвинувальному акті, до суду належних доказів не було надано. Надана ксерокопія посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, виданого центром обліку бездомних осіб м. Києва від 16.06.2010р., в якому вказано прізвище ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вказано зі слів громадянки та ксерокопія фото, на якій не можливо встановити особу обвинуваченої. Обвинувачена в судовому засіданні пояснила, що її прізвище " ОСОБА_12 ", але документи на підтвердження її особи відсутні, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з істотним порушенням кримінально процесуального законодавства та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те що суд першої інстанції здійснив істотне порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, а саме суд у підготовчому засіданні вислухавши лише пояснення потерпілого, викладені у клопотанні, та, не допитавши у встановленому законом порядку обвинувачену, свідків, не дослідивши обставини скоєння інкримінованого ОСОБА_15 кримінального правопорушення, вже піддав сумніву обставини його вчинення. Водночас, рішення про відсутність документів на підтвердження анкетних даних обвинуваченої зводиться до констатації того факту, що під час підготовчого судового засідання до суду не надано належних доказів на підтвердження анкетних даних обвинуваченої, хоча в матеріалах містяться завірені копії посвідчення про взяття на облік бездомної особи ОСОБА_16 , камерна картка та анкета заарештованого на ім`я ОСОБА_15 .
В письмових запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_11 зазначив , що досудовим слідством не було визнано в якості потерпілої його дружину ОСОБА_14 , хоча вона на цьому наполягала при допитах. Вважає, що слідчим та прокурором не забезпечено виконання основного завдання кримінального судочинства - захист особи від кримінальних правопорушень, оскільки залишились невстановленими інші причетні до злочину особи. Вважає, що особу обвинуваченої не було встановлено належним чином. Вказані обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам закону, а тому повернення обвинувального акту прокурору є законним та обґрунтованим .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думки обвинуваченої та її захисника, які вважали рішення суду законним, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, письмові заперечення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.. 291 КПК України.

Як вбачається із його тексту, в обвинувальному акті зазначено прізвище , ім`я та по батькові особи обвинуваченої ОСОБА_9 . Разом із тим надані стороною обвинувачення завірені копії посвідчення про взяття на облік бездомної особи ОСОБА_15 , камерної картка та анкети заарештованої на ім`я ОСОБА_15 неналежної якості, що унеможливлює встановлення їх належності обвинуваченій. Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачена заперечувала факт отримання нею посвідчення бездомної особи, а прізвище ОСОБА_13 належить її батькові.
Зазначена інформація під час розслідування слідчим чи прокурором не витребовувалася та не перевірялась, хоча вказані обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, обов`язок якого покладається на сторону, яка подає докази суду - в даному випадку сторону обвинувачення.

Крім того, зі змісту обвинувального акту при викладі фактичних обставин вбачається, що злочинні дії були спрямовані щодо подружжя ОСОБА_17 , проте потерпілою громадянку ОСОБА_14 не було визнано. Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_11 підтвердив, що моральна , фізична та майнова шкода заподіяна не лише йому , а також його дружині, яка наполягала на цьому при допитах і в даний час наполягає на визнанні за нею статусу потерпілої в даному кримінальному провадженні.
Наведені обставини, на думку колегії суддів, дозволяють зробити висновок про те , що зібрані під час досудового розслідування докази були недостатніми для складання обвинувального акта , а тому передчасне завершення досудового розслідування та направлення до суду обвинувального акту з порушенням вимог п.2 та п. 3 ч.2 ст.291 КПК України є перешкодою для призначення справи до судового розгляду.

З огляду на все вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а доводи апеляційної скарги необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Органу досудового розслідування необхідно усунути допущені порушення вимог діючого законодавства в частині відповідності змісту та форми кримінального провадження загальним засадам , визначеним п.1, п.2 ч.1 ст. 7 КПК України, а прокурору, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування забезпечити виконання вказівок суду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 5 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Головуючий-

Судді