Справа № 186/1990/19
Провадження № 1-кп/0186/207/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисників - адвокатів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000509 від 29 жовтня 2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Гола Пристань, Херсонської області, освіта середня спеціальна, офіційно непрацюючого, розлученого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м.Запоріжжі, освіта середня, офіційно непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , незареєстрованого, проживаючого по АДРЕСА_2 , судимого:

-09 березня 1993 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя по ст.17, ч.3 ст.140, ч.2 ст.141, ч.2 ст.142 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, з конфіскацією майна;

-10 квітня 1998 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя по ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки;

-28 травня 1999 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя по ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.142, ст.42, ст.43 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 9 років, з конфіскацією майна;

-26 травня 2000 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя по ч.3 ст.140, ч.3 ст.42 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 9 років, з конфіскацією майна;

-30 травня 2001 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя по ч.3 ст.142, ч.3 ст.140, ч.1 ст.42, ч.3 ст.43 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 10 років, з конфіскацією майна;

-19 листопада 2009 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя по ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 8 років, з конфіскацією майна

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18 грудня 2019 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000509, по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що злочин, у вчиненні якого він обвинувачуються, кваліфікується по ч.2 ст.187 КК України. Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду від 01 листопада 2019 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08:10 години 28 грудня 2019 року.

На даний час ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мають місце і на теперішній час, так як ОСОБА_7 не є місцевим жителем, 10 березня 2016 року знятий з місця реєстрації в Хортицькому районі м. Запоріжжя, до теперішнього часу ніде не зареєструвався, у в`язку з чим, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду. Крім того, він не має регулярного заробітку, так як ніде не працює і не перебуває на соціальному забезпеченні, раніше вчиняв злочини з корисливих мотивів, у зв`язку чим, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що термін обраного запобіжного заходу спливає, а ризики передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України не змінилися, виникла необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Просить суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши прокурора, який підтримав своє клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення клопотання та просила допустити до участі в справі поручителя - ОСОБА_9 , який звертається з клопотанням про передачу особи на поруки, ОСОБА_7 має дружину, з якою не перебуває в зареєстрованому шлюбі, що свідчить про те, що в нього наявні сталі соціальні зв`язки в м.Першотравенську, він не має бажання переховуватися від суду, просить передати його на поруки або обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та додала клопотання до матеріалів кримінального провадження, згідно якого керівник ГО "Благодать" - ОСОБА_9 просить передати обвинуваченого ОСОБА_7 на поруки членам правління ГО "Благодать", ОСОБА_9 , який просить віддати йому на поруки обвинуваченого ОСОБА_7 , так як останній збирається стати членом ГО "Благодать" та в нього є дружина, з якою він не перебуває в зареєстрованому шлюбі, - ОСОБА_10 , в квартирі якої він має намір зареєструватися, ОСОБА_9 офіційно не працює, є керівником ГО "Благодать", яка не є прибутковою та він збирається офіційно працевлаштуватися, обвинуваченого - ОСОБА_7 , який просив віддати його на поруки ОСОБА_9 , так як він до обрання йому запобіжного заходу отримав від Центру зайнятості направлення на роботу в Першотравенський РМЗ, від останнього отримав документи на проходження медогляду, але не встиг його пройти, так як був затриманий, був зареєстрований в м.Запоріжжі, знявся з реєстрації, з 2016 року по вересень 2019 року працював у м.Черкаси, бо були певні заробітки, у вересні 2019 року приїхав у м.Першотравенськ на роботу та щоб зареєструватися в квартирі дружини, з якою не перебуває в зареєстрованому шлюбі, до цього також до неї приїздив, заперечував проти задоволення клопотання прокурора, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про передачу ОСОБА_7 на поруки слід відмовити, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до ч.2 ст.187 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна.

30 жовтня 2019 року о 08 годині 10 хвилин ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, було затримано та 30 жовтня 2019 року, останньому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

01 листопада 2019 року до підозрюваного ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії ухвали закінчується о 08:10 годині 28 грудня 2019 року і на даний час ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які були наявні при обранні запобіжного заходу, не змінилися.

Кримінальне провадження надійшло в провадження суду 18 грудня 2018 року, розгляд його потребує додаткового часу, тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 KПК України під час підготовчого провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Обрання, продовження дії запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначених ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, суд під час підготовчого судового засідання здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК України.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини справи виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Клопотання прокурора узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

За таких умов, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, раніше судимий за вчинення злочинів з корисливих мотивів, сталих соціальних зв`язків та місця реєстрації на території м.Першотравенська не має, офіційно не працює, у зв`язку з чим може переховуватись від суду та, перебуваючи на свободі, продовжити вчиняти інші злочини, що свідчить про схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, а тому вказані підстави виключають об`єктивну можливість щодо застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів.

Відповідно ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права. Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший. У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення в розмірі: від десяти до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно ч.2 ст.180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Зі змісту вказаної статті випливає, що при обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (народний депутат України, депутат місцевої ради, особа, яка відзначена державними нагородами тощо).

Оскільки лише один ОСОБА_9 заявив клопотання про передачу йому на поруки обвинуваченого, однак, він не заслуговує на особливу довіру суду, так як нетривалий час знайомий з ОСОБА_7 , ГО "Благодать" не є прибутковою організацією, ОСОБА_9 офіційно не працевлаштований, не являється народним депутатом України, депутатом місцевої ради, особою, яка відзначена державними нагородами, грамотами, почесними званнями тощо, то застосування до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора та необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, скоєного із застосуванням насильства.

В задоволенні клопотання про передачу обвинуваченого на поруки слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 119, 314-316 КПК України,- суд

П О С Т А Н О В И В :
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, продовжити строком на 60 днів з 15.50 години 23 грудня 2019 року до 15.50 години 20 лютого 2020 року включно.

В задоволенні клопотання керівника ГО "Благодать" - ОСОБА_9 про передачу обвинуваченого ОСОБА_7 на поруки членам правління ГО "Благодать" - відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим ОСОБА_7 - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «23» грудня 2019 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_7 .