Провадження № 1-КП/932/523/20
Справа № 932/4587/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000641, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000641 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити відносно ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ОСОБА_5 скоєно тяжкий злочин, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому існують ризики переховування обвинуваченого від суду, впливу на потерпілого, перешкоджання розгляду кримінального провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Заперечував проти клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. Також просив розмір застави залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник - адвокат ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просили змінити на цілодобовий домашній арешт, оскільки він має роботу та у разі зміни запобіжного заходу буде з`являтися до суду за першою вимогою.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, при цьому вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з наступних підстав.
Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.
Станом на 03 червня 2020 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 20 червня 2020 року, судовий розгляд справи триває, а наступна дата судового засідання призначена 25.06.2020 року, тобто поза межами строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.
Суд вважає, що ризики, які враховувались судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали.
Так, ОСОБА_7 звинувачується у скоєнні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6-ти до 10-ти років з конфіскацією майна.
Враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_5 , суспільну небезпечність скоєного злочину, суд вважає, що з метою ухилитись від кримінальної відповідальності, ризик того, що ОСОБА_5 може вдатись до спроб переховуватися від суду є цілком обґрунтованим і реально існує, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, не буде достатнім для запобігання вищезазначеного ризику.
Крім того, в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства по даній справі.
Також встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, а отже не має офіційно доходу, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а натомість й про відсутність стримуючих факторів, й з урахуванням того, що судовий розгляд триває, по справі не допитані свідки, не досліджені письмові докази, а тому існує висока вірогідність впливу з боку обвинуваченого на свідків, анкетні дані яких, та їх місця проживання йому відомі, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні, вчинення ним іншого кримінального правопорушення, враховуючи його звинувачення у скоєнні тяжкого злочину або перешкоджання здійсненню кримінального провадження.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги, що не зважаючи на те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, однак, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та враховує, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Таким чином зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Не можуть бути підставою для задоволення клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, те, що він зобов`язується з`являтися до суду та, що він працевлаштований, оскільки вказані обставини не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування саме такого запобіжного заходу.

На підставі викладеного суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитись недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Крім цього, суд вважає за можливе розмір застави залишити без змін.

Керуючись ст.ст.132, 176-177, 182-184, 193-194, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01 серпня 2020 року, включно.
Розмір раніше визначеної застави залишити без змін.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Головуючий суддя ОСОБА_1