Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2270/19
Провадження № 1-кс/935/57/20
У Х В А Л А
Іменем України
17 січня 2020 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Коростишівського райсуду Житомирської області з вказаним клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельні ділянки за цією ж адресою, посилаючись на те, що в провадженні СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0000611 від 05.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України за фактом укладання Коростишівським міським головою ОСОБА_3 протягом 2016-2017 років договорів по виконанню робіт та наданню послуг за державні кошти без перевірки виконання робіт відповідно до актів проявив службову недбалість внаслідок чого бюджету м. Коростишів було нанесено матеріальні збитки і 23.12.2019 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та в ході досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно належне останньому з метою збереження речових доказів.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, однак у вищевказаному клопотанні не зазначено підстави і обґрунтування необхідності арешту майна, а лише виписані положення ч.2 ст. 170 КПК України, яка передбачає декілька пунктів щодо мети накладення арешту на майно, відсутні відомості чи є вказане майно речовим доказом по справі (відповідна постанова відсутня в матеріалах клопотання) та яке воно має відношення до справи, хоча в клопотання прокурор просить накласти арешт на майно саме з метою збереження речових доказів при цьому не зазначає за якими критеріями визначеними ст. 98 КПК України вказане майно є речовим доказом.

Крім цього, у відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, однак в клопотанні відсутні посилання на вказані обставини стосовно майна на яке прокурор просить накласти арешт, тобто не зазначені підстави для накладення арешту на майно.

У відповідності до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, а як встановлено слідчим суддею, то вищевказане клопотання про арешт майна подане без додержання вимог п.1 ч.2 ст. 171 КПК України та не додано оригінали або копії документів на обгрунтування доводів клопотання щодо визнання майна речовим доказом по справі.

Враховуючи викладене, керуючись ч.3 ст. 172 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000611 - повернути прокурору та встановити строк в 72 години для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1