Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
представника володільця
майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника власника майна ТзОВ «ЕНСИС Україна» на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2019 року (ЄРДР №0000836),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене 11.12.2019 в ході проведення обшуку за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 24, а саме: чеки №№ 86313, 85265, 87978, 85169, 85168, 145167, 85207, 88204, 85558, 85208, 85209, 85205, 86312, 86299, 86305, 86304, 86302, 86300, 86309; полімерна картка білого кольору з надписом «АDМІН 1111»; зразки дизельного пального Євро, загальним об`ємом 2,48 літри, які відібрані у три скляні пляшки об`ємом по 1 літри кожна; зразки бензину А95 Євро, загальним об`ємом 2,75 літри, які відібрані у три скляні пляшки об`ємом по 1 літри кожна; чек № 87991, який отримано за результатами відібрання зразків дизельного пального; чек № 87992, який отримано за результатами відібрання зразків бензину А-95 Євро; паливно-роздавальна колонка (ПРК заводський номер 845) з комплектуючими (двома шлангами та двома заправними пістолетами один ДП, другий А-95); термінал самообслуговування; металева конструкція в якій знаходяться ПРК та термінал самообслуговування; вивіска з цінами та найменуванням; банер-реклама; ємність 8,5 метри кубічних, з надписом ДП, заповнена на 8 метрів кубічних рідиною з характерним запахом дизельного пального; ємність 8,5 метри кубічних, з надписом А95, заповнена на 2,5 метри кубічні рідиною з характерним запахом бензину, з забороню користування та розпорядження.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, а тому його арешт необхідний з метою забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ТзОВ «ЕНСИС Україна» адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 24, зазначене майно повернути власнику ТзОВ «ЕНСИС Україна». Стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, неповним встановленням всіх необхідних обставин справи. Вважає, що має місце безпідставне вилучення майна, оскільки ТзОВ «ЕНСИС Україна» не здійснює та не виконує жодних із зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року, вилучене дизельне паливо та бензин не належать до небезпечних речовин 1-го і 2-го класів небезпеки, зберігаються в ємностях при атмосферному тиску меншому 0,05 МПа, тобто при умовах, коли одержання дозволу на експлуатацію таких ємностей законом не вимагається. Крім того, відсутні достатні відомості, що майно, на яке пропонується накласти арешт здобуто злочинним шляхом чи є предметом злочину.
Посилається, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованої підстави та доцільності для накладення арешту на майно підприємства.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, представника володільця майна ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора і слідчого, які заперечували її доводи та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону, а висновки оскаржуваного судового рішення не відповідають вимогам закону і матеріалам справи.
Обґрунтовуючи клопотання про арешт вилученого під час обшуку майна, слідчий зазначив, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Диспозицією ч. 1 ст. 272 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є настання наслідків у виді створення загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 12.06.2009 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва» як поняття "загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків" (частина перша статті 272 КК) необхідно розуміти такі зміни у стані виробничих об`єктів, підприємств, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди вказаним у цих статтях благам. Тяжкість ймовірних наслідків визначається залежно від цінності благ, які поставлено під загрозу, кількості осіб, які можуть постраждати від небезпечних дій, розміру можливої матеріальної шкоди тощо.
Матеріали кримінального провадження не містять жодних даних щодо настання таких наслідків. Слідчим лише зазначено про наявність певних порушень Правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, однак не обґрунтовано, яким чином ці порушення створили реальну загрозу життю людей.
Тобто слідчим, всупереч вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Не довели існування такої підозри і прокурор та слідчий під час апеляційного розгляду.
Окрім того, незаконна господарська діяльність, відповідальність за яку була встановлена ст. 202 КК України декриміналізована, а тому доводи сторони обвинувачення, що проведення діяльності без відповідної ліцензій є кримінально караним діянням судом апеляційної інстанції не приймається до уваги.

Таким чином, оскільки із матеріалів справи і клопотання слідчого не вбачається правова підстава для арешту вказаного майна, висновки суду про необхідність задоволення клопотання слідчого є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому така ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 405, ст. 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника власника майна ТзОВ «ЕНСИС Україна» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2019 року про накладення арешту на майно скасувати.
В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене 11 грудня 2019 року в ході проведення обшуку за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 24, а саме: чеки №№ 86313, 85265, 87978, 85169, 85168, 145167, 85207, 88204, 85558, 85208, 85209, 85205, 86312, 86299, 86305, 86304, 86302, 86300, 86309; полімерна картка білого кольору з надписом «АDМІН 1111»; зразки дизельного пального Євро, загальним об`ємом 2,48 літри, які відібрані у три скляні пляшки об`ємом по 1 літри кожна; зразки бензину А95 Євро, загальним об`ємом 2,75 літри, які відібрані у три скляні пляшки об`ємом по 1 літри кожна; чек № 87991, який отримано за результатами відібрання зразків дизельного пального; чек № 87992, який отримано за результатами відібрання зразків бензину А-95 Євро; паливно-роздавальна колонка (ПРК заводський номер 845) з комплектуючими (двома шлангами та двома заправними пістолетами один ДП, другий А-95); термінал самообслуговування; металева конструкція в якій знаходяться ПРК та термінал самообслуговування; вивіска з цінами та найменуванням; банер-реклама; ємність 8,5 метри кубічних, з надписом ДП, заповнена на 8 метрів кубічних рідиною з характерним запахом дизельного пального; ємність 8,5 метри кубічних, з надписом А95, заповнена на 2,5 метри кубічні рідиною з характерним запахом бензину - відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді