Справа № 158/2418/19
Провадження № 1-кп/0158/16/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000537 від 28.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27.11.2018 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», р.н. « НОМЕР_1 », рухаючись в с. Сокиричі, по вул. Центральній, Ківерцівського району Волинської області, у напрямку м. Луцьк, Волинської області, зі швидкістю більше 50 км/год., поблизу будинку №26 проявив безпечність та неуважність під час руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, відповідно не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзд перешкоди, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mazda 323», р.н. « НОМЕР_2 », який здійснював маневр повороту ліворуч, після чого виїхав на ліве по напрямку руху узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався по узбіччю у зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забійних травм обличчя, крововиливів під м`які тканини голови, зламу кісток обличчя, кісток основи і склепіння черепа, крововиливів під оболонки головного мозку, забою головного мозку; закрита травма органів грудної клітки у вигляді зламів 2-10 ребер справа, правої ключиці, крововиливів в корені легень; закрита травма органів черевної порожнини у вигляді черезкапсулярних розривів великої долі печінки, гемоперитонеуму; закритий злам обох кісток лівої гомілки у верхній третині; садна обличчя та лівої нижньої кінцівки.

Причиною смерті ОСОБА_7 є поєднана тупа травма тіла.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме:

- п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав пояснення, що 27.11.2018 року близько 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», р.н. « НОМЕР_1 », рухаючись в с. Сокиричі, по вул. Центральній, Ківерцівського району Волинської області, у напрямку м. Луцьк, Волинської області, зі швидкістю більше 50 км/год., поблизу будинку №26, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mazda 323», р.н. « НОМЕР_2 », який здійснював маневр повороту ліворуч, після чого виїхав на ліве по напрямку руху узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався по узбіччю у зустрічному напрямку. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала покази свого підзахисного та зазначила, що ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав повністю, претензій майнового та морального характеру потерпіла ОСОБА_4 до нього немає, а тому просила суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, щодо міри покарання просила суворо не карати та не позбавляти його волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у тому, що він своїми необережними діями, котрі виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, його вина у вчиненні зазначеного протиправного діяння підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що очевидцем вказаних подій не була, про смерть чоловіка ОСОБА_7 дізналася від людей, на місце події працівники поліції її не пускали. Крім того вказала, що обвинувачений ОСОБА_6 підходив до неї з метою відшкодування матеріальної та моральної шкоди, однак вона відмовилася.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав суду, що 27.11.2018 року близько 17 години 30 хвилин рухався автомобілем марки «Mazda 323», р.н. « НОМЕР_2 » до магазину «Сочі», що знаходиться у с. Сокиричі, по вул. Центральній, Ківерцівського району Волинської області. Під`їхавши до магазину включив лівий покажчик та пропускав зустрічний транспортний засіб. Пропустивши вказаний автомобіль почав здійснювати маневр повороту ліворуч та відчув удар у свій автомобіль та побачив, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», р.н. « НОМЕР_1 », після зіткнення з його автомобілем виїхав на узбіччя та збив пішохода. Проїхавши близько 100 м. вищевказаний транспортний засіб зупинився. Пізніше, він разом з обвинуваченим ОСОБА_6 підійшли до пішохода, і обвинувачений викликав працівників поліції та швидку допомогу. Через деякий проміжок часу приїхали працівники поліції та швидкої допомоги, яким вони разом надали свідчення та пройшли освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що приблизно 27.11.2018 року о 18 год. знаходився біля магазину «Сочі», що знаходиться у с. Сокиричі, по вул. Центральній, Ківерцівського району Волинської області. Побачив, як водій автомобіля марки «Mazda 323» здійснював маневр повороту ліворуч (до магазину), при цьому при увімкненому покажчику повороту. Виконуючи маневр автомобіль марки «Mercedes-Benz», який виїхав на зустрічну смугу здійснив з автомобілем марки «Mazda 323» зіткнення, після чого виїхав на ліве узбіччя та збив пішохода. Зупинившись близько в 100 метрах від ДТП, водій автомобіля марки «Mercedes-Benz», а саме обвинувачений ОСОБА_6 вийшов з транспортного засобу та разом із водієм «Mazda 323» - ОСОБА_8 підійшли до пішохода. Повернувшись через короткий проміжок часу, ОСОБА_8 повідомив йому, що туди краще не підходити.

Крім показань потерпілої та свідків вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується також безпосередньо дослідженими судом наступними доказами.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.11.2018 року та доданої до нього схеми і фототаблиці вбачається, що місцем ДТП є с. Сокиричі, вул. Центральна, Ківерцівського району Волинської області. Учасниками даної пригоди є автомобіль марки «Mercedes-Benz», р.н. « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_6 , автомобіля марки «Mazda 323», р.н. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_8 та пішохода ОСОБА_7 /а.с.65-79/.

Постановами про визнання і долучення до справи речових доказів від 28.11.2018 року, автомобіль марки «Mercedes-Benz», р.н. « НОМЕР_1 » та автомобіль марки «Mazda 323», р.н. « НОМЕР_2 » визнано речовими доказами /а.с. 80-83/.

Згідно висновку експерта №612 від 12.07.2019 року, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 , 1950 року народження виявлено тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла, яка в себе включає: закриту черпно-мозкову травму у вигляді забійних ран обличчя, крововиливів під мякі тканини голови, зламу кісток обличчя, кісток основи і склепіння черепа, крововиливів під оболонки головного мозку, забою головного мозку; закриту травму органів грудної клітки у вигляді зламів 2-10 ребер справа, правої ключиці, крововиливів в корені легень; закриту травму органів черевної порожнини у вигляді черезкапсулярних розривів великої долі печінки, гемоперитонеуму; закритий злам кісток тазу із порушенням цілісності тазового кільця, закритий злам обох кісток лівої гомілки у верхній третині; садна обличчя та лівої нижньої кінцівки. На основі події описаних в ухвалі суду, характеру та локалізації ушкоджень, виявлений комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути внаслідок наїзду автомобіля у часі та за обставин вказаних в ухвалі суду. Дані ушкодження виникли в швидкій послідовності одне за одним. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілого /а.с.89-94/.

Відповідно до висновку експерта №68 судової інженерно-транспортної експертизи від 25.04.2019 року та доданої до нього ілюстрованої таблиці, в момент первинного контакту взаємодіяли передня частина автомобіля марки «Mazda 323F», р.н.з. Республіки Польща « НОМЕР_1 » та права передня бічна частина автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н.з. Республіки Польща « НОМЕР_2 », при цьому повздовжня вісь автомобіля «Mazda 323F» розміщувалася під кутом приблизно 20+-5 градусів (проти руху годинникової стрілки) відносно повздовжньої осі автомобіля марки «Mercedes-Benz» /а.с. НОМЕР_3 /.

Крім того, згідно висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи №67 від 21.03.2019 року, на момент експертного огляду з технічної точки зору, робоча гальмова система, система рульового керування та ходова частина автомобіля «Mazda 323F», р.н.з. Республіки Польща « НОМЕР_1 » знаходились у працездатному стані /а.с.108-117/.

Згідно висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи №65 від 20.03.2019 року, на момент експертного огляду з технічної точки зору, робоча гальмова система, система рульового керування та ходова частина автомобіля «Mercedes-Benz», р.н.з. Республіки Польща « НОМЕР_2 »знаходились у працездатному стані /а.с.123-127/.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.02.2019 року та схеми, доданої до нього вбачається загальний вигляд дороги на якій трапилося ДТП 27.11.2018 року, місце зіткнення автомобілів, орієнтовне місце наїзду на пішохода, місце знаходження свідків під час пригоди /а.с.136-141/.

Як вбачається з висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи №116 від 24.04.2019 року, з технічної точки зору, водій автомобіля «Mercedes-Benz», р.н.з. Республіки Польща « НОМЕР_2 » ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9, 14.2 б) ПДР України, згідно яких в населеному пункті рухатися автомобілем із швидкістю не більше ніж 50 км/год, перед початком обгону переконатися в тому, що водій автомобіля «Mazda 323», який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, а в момент об`єктивного виявлення повороту ліворуч останнього негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Водій автомобіля «Mercedes-Benz», р.н.з. Республіки Польща « НОМЕР_2 » ОСОБА_6 , при виконанні вимог пунктів 12.3 та 12.4 ПДР України мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів /а.с.146-151/.

Також, відповідно до висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи №207 від 25.06.2019 року, для зміщення автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н.з. Республіки Польща « НОМЕР_2 » без втрати курсової стійкості в поперечному напрямку на величину 3,1 м необхідна відстань, яка не менша ніж 39,6…42,4 м. Водій зазначеного автомобіля мав технічну можливість уникнути контактування транспортних засобів, оскільки відстані 39,6…42,4 м достатньо для зупинки даного автомобіля в умовах місця події. У діях водія автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н.з. Республіки Польща « НОМЕР_2 » ОСОБА_6 вбачаються невідповідності до вимог пунктів 12.3 та 12.4 ПДР України, які знаходяться в причинному звязку з виникненням даної ДТП. У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz», р.н.з. Республіки Польща « НОМЕР_2 » ОСОБА_6 , при виконанні вимог пунктів 12.3 та 12.4 ПДР України мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом застосування екстренного гальмування в момент обєктивного виявлення початку виконання повороту ліворуч автомобіля «Mazda 323» /а.с.156-160/.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 30.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.164/.

Згідно довідки про причини смерті від 28.11.2018 року, причина смерті ОСОБА_7 , 1950 року народження поєднана тупа травма тіла /а.с.165/.

Також, з акту медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №3167 від 27.11.2018 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 27.11.2018 року ознак сп`яніння не виявлено/а.с.179/.

Ці дані узгоджуються із встановленими судом фактичними обставинами справи.

Дані докази (показання, речові докази, документи) за свою суттю є належними та допустимим у розумінні норм КПК України.

Порушень вимог ст ст 87, 103-104, 233, 234, 237 того ж Кодексу не установлено.

Як наслідок, указані матеріали у повній мірі підтверджують собою факт доведеності у провадженні обставин регламентованих ст 91 КПК України.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, а також, аналізуючи всі наведені докази, які в своїй сукупності повно відтворюють картину події, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_6 в тому, що він своїми необережними діями, котрі виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілого, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч 2 ст 286 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України з наданням останнім рівних прав на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених тим же Кодексом, безпосередньо дослідивши усі докази та інші матеріали, у порядку ст 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, й заслухавши доводи сторін з боку обвинувачення та захисту, тим самим провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, у світлі такого.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст 1 КПК України).

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту першого частини першої статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018 року (справа № 148/1211/15-к) Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Так, до обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, вину у вчиненому визнав, його відношення до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також бере до уваги той факт, що обвинувачений раніше не судимий, потерпіла ОСОБА_4 просила не позбавляти останнього волі.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання за санкцією статті у виді позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_6 звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, на підставі ст ст 75, 76 КК України.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинив обвинувачений ОСОБА_6 , визнання його людської гідності передбачає надання йому можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати за проведення судово інженерно-транспортних експертиз у загальному розмірі 13996,60 грн. стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави.

Відповідно до ч 4 ст 174 КПК України, підлягає скасуванню арешти, накладені ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2018 року.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слід також скасувати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 323, 324 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст ст 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати в загальній сумі 13996 (тринадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 60 коп., пов`язані із залученням експерта для проведення судових експертиз.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2018 року в межах кримінального провадження № 0000537 від 28.11.2018 року - скасувати.

Речові докази по справі :

- автомобіль марки «Mazda 323», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - повернути ОСОБА_8 .

- автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1