В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, шляхом дистанційного провадження із ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», кримінальне провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР за № 0002741 від 02.11.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимий:

- 23.07.2009 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту; звільнений 26.08.2009 року за відбуттям строку покарання;
- 30.12.2009 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 01.04.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 6 місяців арешту; звільнений 09.09.2010 року за відбуттям строку покарання;
- 28.08.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 1700 гривень; постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2012 року несплачена сума штрафу замінена на 100 годин громадських робіт;
- 10.04.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. ст. 70, 71, 72 КК України до 3 років 5 днів позбавлення волі; 01.09.2015 року звільнений на підставі ст. 6 Закону України Про амністію у 2014 році», невідбутий строк: 1 рік 4 місяці 13 днів;
- 02.08.2019 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту; звільнений 30.09.2019 року за відбуттям строку покарання;
- 12.02.2020 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2019 року, приблизно об 11 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, знаходячись в приміщенні магазину «Варус», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 7, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти з прилавку пляшку віскі «Бушмілс» об`ємом 0,5 літри, вартістю 329 грн. 16 коп. без урахування ПДВ. При цьому, ОСОБА_4 сховав її під куртку, та не заплативши за неї пройшов касову зону, де був зупинений охороною магазину.

Так, ОСОБА_4 , виконав всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі.

04.11.2019 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, знаходячись в якості покупця в приміщенні супермаркету «Варус», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценко, буд. 2, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагався з полки прилавку таємно викрасти пляшку лікеру «Адвокат де Кайпер» об`ємом 0,7 літрів, вартістю 352 грн. 00 коп. без урахування ПДВ. При цьому, ОСОБА_4 сховав її під куртку, та не заплативши за неї пройшов касову зону, де був зупинений охороною магазину.

Так, ОСОБА_4 , виконав всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, які кваліфікуються, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованими йому епізодами злочинної діяльності, визнав себе винним у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях в повному обсязі, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.

Так, восени 2019 року, точних дат він не пам`ятає, він мав намір викрасти із супермаркетів «Варус» алкогольні напої, які ховав під куртку, однак коли проходив через касову зону його зупиняли працівники охорони магазину та вилучали викрадене майно. Вказані алкогольні напої він мав намір в подальшому продати, за що отримати грошові кошти.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, внаслідок вчинення яких не настало тяжких наслідків.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, і знову вчинив корисливі злочини через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, постійного місця проживання немає, у зв`язку з чим проживає на вулиці, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на теперішній час не перебуває, за сімейним станом ОСОБА_4 не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає, що він вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілій особі не завдано

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

З урахуванням фактичних обставин справи, кількості епізодів злочинної діяльності, відомостей про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, неодноразово відбував покарання у виді реального позбавлення волі, однак на шлях виправлення він не став та після звільнення із місць позбавлення волі продовжив вчиняти злочини, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, шкода потерпілій особі відшкодована шляхом повернення викраденого майна, оскільки злочин не було доведено до кінця, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції даної статті у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, з реальним його відбуванням.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. ст. 69, 75, 76 КК України судом не встановлено.

На переконання суду, лише покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, тобто з ізоляцією обвинуваченого від суспільства, є справедливим, співмірним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими для призначення покарання за сукупністю злочинів, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 12.02.2020 було засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, строк відбування покарання постановлено обраховувати з 20.12.2019. Вирок набрав законної сили 16.03.2020.

Тобто, злочини по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 вчинив до постановлення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя попереднього вироку від 12.02.2020, а тому обвинуваченому необхідно призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 70 КК України, призначивши обвинуваченому остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком у даному кримінальному провадженні та за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Також в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, слід зарахувати ОСОБА_4 покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими в статті 72 КК України.

Цивільні позови під час досудового розслідування та судового розгляду не заявлялись.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком до покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 20 грудня 2019 року, зарахувавши у строк покарання за цим вироком покарання відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2020 року.

Речові докази:
-«Віскі Бушмілс», передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Омега», - залишити за належністю;

-«Лікер Адвокат», переданий на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Омега», - залишити за належністю;

-ДВД-диск з відеофайлами з приміщення супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 7, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-ДВД-диск з відеофайлами з приміщення супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценко, буд. 2, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченому, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1