У Х В А Л А

02 червня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЯДА» про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Рівненського міського суду надійшло клопотання ТОВ «КОЛЯДА» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000068 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обгрунтовано тим, що СУ ГУНП в Рівненській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0000068 від за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно відповіді СУ ГУНП у Рівненській області від 09.12.2019 року №9666/24-2019 повідомлено про закриття кримінального провадження № 0000068 на підставі п.2, ч.1, ст. 284 КПК України.

Поряд з тим частина майна ТзОВ «Коляда» була повернута за ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2018 року, зокрема 1280 мішків наповнених маком, інша частина майна знаходиться під арештом незважаючи на закриття кримінального провадження.

У частинах першій-третій статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовуватийого.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Такек лопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Оскільки кримінальне провадження №0000068 закрите на підставі п.2, ч.1, ст.284 КПК України, потреба в забезпеченні збереження речових доказів відпала, а відтак таке майно повинно бути звільнене з під арешту по повернуто його законному власнику.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Водночас ст.ст. 7, 16 КПК України встановлюють, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов протии Росії» від 07.06.2007 р., при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку маєі снувати очевидна причина. На час подання клопотання у держави не було будь якої (навіть мінімальної) причини утримувати майно, що належить на праві приватної власності Товариству. Враховуючи те, що відсутні достатні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння Товариством своїм майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заяваN 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), вищевказане майно товариства повинно бути повернуто його володільцю.

На підставі вищевикладеного, враховуючи норми Конституції України, ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2016 року №5 " Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 170, 171,174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений на накладні на 36 аркушах, три папки синього кольору, папка зеленого кольору з документацією, чорнові записи на 10 аркушах, ноутбук марки «HPElitebook» sCZC94111P7 pET#ABN сірого кольору, ноутбук марки «HPProbook», сірого кольору, ноутбук марки «ASUS» MODEl: X44H, MBUBER, ноутбук марки «ASUS чорногокольору», грошові кошти в сумі 6308 грн. 00 коп, два блокноти з чорновими записами, договори, товаро-транспортні накладні та повернути вилучене майно власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1