Провадження № 1-кс/201/126/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участі

адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0003255 від 28 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003255 від 28 грудня 2018 року. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2019 у справі №201/3288/19 був накладений арешт на вилучене 21 березня 2019 року під час обшуку автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 , майно: грошові кошти, а саме 34 купюри номіналом по 100 гривень, 2 купюри номіналом 500 гривень, 19 купюр номіналом 200 гривень, 9 купюр номіналом 50 гривень, 2 купюри номіналом 2 гривні та 1 купюра номіналом 5 гривень; автомобіль «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 синього кольору, vin№ НОМЕР_2 ; технічний паспорт на автомобіль «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 . У кримінальному провадженні № 0003255 від 28 грудня 2018 року жодній особі не пред`явлено обвинувачення, тому необхідність в арешті вказаного майна відпала.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту підтримала, наполягала на його задоволенні.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підстави для скасування арешту майна відсутні.

Слідчий суддя, вислухавши представника заявника, прокурора, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2019 року у справі № 201/3288/19 дозволено старшому слідчому соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення, речових доказів котрі мають доказове значення у даному кримінальному вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, грошових коштів отриманих злочинним шляхом, бухгалтерської документації, а також інших речей та документів, що підтверджують незаконну діяльність вищевказаних осіб та які мають доказове значення та необхідні як докази у даному кримінальному провадженні, а також виявлення заборонених законом речей та документів.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року у справі № 201/3488/19 задоволено клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0003255 від 28 грудня 2018 року накладено арешт на вилучене 21 березня 2019 року під час обшуку автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 , розташований на ділянці місцевості із кадастровим номером :02:001:0041 КОАТУУ 03012, майно: грошові кошти, а саме 34 купюри номіналом по 100 гривень, 2 купюри номіналом 500 гривень, 19 купюр номіналом 200 гривень, 9 купюр номіналом 50 гривень, 2 купюри номіналом 2 гривні та 1 купюра номіналом 5 гривень; автомобіль «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 синього кольору, vin № НОМЕР_2 ; технічний паспорт на автомобіль «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 .

Слідчим суддею встановлено, що Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003255 від 28 грудня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з довідкою у кримінальному провадженні № 0003255 від 28 грудня 2018 року, складеною слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, а майно, з якого заявник просить зняти арешт, не належить ОСОБА_5 і не в нього було вилучене.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У даному випадку вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскільки на даний час відсутні підстави для його задоволення з огляду на те, що досудове слідство триває, призначено ряд слідчих дій на встановлення осіб, причетних до злочину, переплаченого ст. ч. 1 ст. 263 КК України, а заявником не надано суду доказів на підтвердження належності йому на праві власності або на праві користування арештованого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 333, 350, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0003255 від 28 грудня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений 02 березня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1