ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/205/20 Справа № 202/529/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта - вища, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України,-

за участю учасників судового розгляду:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7
встановила:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що повідомлення про підозру, вручене ОСОБА_7 не містить достатніх доказів у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заявили, що взагалі один одного не знають та ніяких злочинів не вчиняли.

Слідчий суддя не надав критичної оцінки показам потерпілих та протоколу пред`явлення особи для впізнання, а також, слідчому експерименту та обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , які були проведені з порушенням норм КПК України.

Ані слідчим, ані слідчим суддею не вказані достатні підстави та ризики, які обґрунтовують обрання такого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 та доводять, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят діб, до 27 березня 2020 року.
Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України. Також, слідчим суддею враховано ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , які є тяжким та особливо тяжким злочинами, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, не має офіційного заробітку, стан здоров`я, а також, наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, та незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги захисника в цій частині, є необґрунтованими.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, за один з яких, а саме, за ч. 3 ст. 187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків аби вони змінили покази на його користь, а також, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, задля уникнення кримінальної відповідальності.
Згідно з рішенням ЄСПЛ "Осипенко проти України", тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту.
Посилання захисника на те, що докази причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень недопустимі, колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки оцінка доказів та наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення судом надається при ухваленні вироку, а суд перевіряє тільки наявність обґрунтованої підозри, яка знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
При вирішенні питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих підозрюваному, які відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не має офіційного заробітку, а також, наявність, передбачених ст.177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеним.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг, не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4