Справа № 461/2221/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/536/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,
встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000834 25 листопада 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 239 КК України та накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку позбавлення права у відчуженні, користуванні, розпорядженні майном, а саме:- фронтальним навантажувачем в кузові жовтого кольору марки «STALOWA WOLA LADOWARKA L34» без номера шасі, сідловий тягач марки «Volvo FH4X2», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , спеціалізований напівпричіп-самоскид марки «BENALU» моделі PEISCHL 3SKMO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , вантажний автомобіль марки «MAN TGA 41.480» номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ТОВ «ДЕДУШКА», журнал охорони, товарно-транспортну накладну №200504 від 20.05.2020 на 1 арк., зважувальну квитанцію №29603 від 20.05.2020 на 1 арк., зважувальну квитанцію №29303 від 15.05.2020 на 1 арк., товарно-транспортну накладну №21 від 18.05.2020 на 2 арк., товарно-транспортну накладну №180504 від 18.05.05.2020 в 2-х примірниках на 2 арк., товарно-транспортну накладну №150507 від 15.05.2020 на 1 арк. та мобільний телефон марки «САТ» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 із сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_11 , що вилучені 21.05.2020, відповідно до протоколу обшуку.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що рішення слідчого судді прийняте із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України та підлягає скасуванню.
Звертає увагу на недотримання строків, передбачених чинним законодавством для винесення ухвали про арешт майна.
Акцентує, що слідчий в клопотанні про арешт майна та слідчий суддя в ухвалі, взагалі не обґрунтували, яким чином вказане майно, що належить ОСОБА_7 , якому не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, має відношення до такого, враховуючи те, що він передав спеціалізований напівпричіп самоскид марки «ВЕNALY», модель «РЕІSСНL ЗЕSКІМО» державний реєстраційним номером НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , рік випуску 2002 фізичній особі - підприємцю ОСОБА_12 .
Вважає, що твердження про те, що перевізники, тобто, фізичні особи підприємці, які безпосередньо здійснюють перевезення твердих побутових відходів у змові з суб`єктами господарювання, що мають укладені договори на транспортування та захоронення таких, підробляють супровідні документи для подальшого незаконного отримання відшкодування в грошовій формі, взагалі не мають жодного підґрунтя, оскільки фізичні особи перевізники не оформляють жодних супровідних документів, так я к це входить у зобов`язання виключно суб`єктів господарювання, які й мають безпосередньо укладені договори на перевезення та захоронення твердих побутових відходів.
Покликається на те, що не доведено жодними доказами, що вказаний транспортний засіб здобутий злочинним шляхом, чи був об`єктом кримінального правопорушення, а відтак він не має ознак речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України.
Вважає, що прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Звертає увагу на те, що 29 травня 2020 року слідчим було прийнято рішення про переміщення транспортного засобу з м. Жидачева, Львівської області у м. Львів для вивантаження твердих побутових відходів. Однак, вивантажити такі не вдалось, а відтак, спеціалізований напівпричіп був відтранспортований на територію автостоянки, що знаходиться за адресою; АДРЕСА_1 , де залишається на зберіганні у завантаженому стані до цього часу. Вказаний факт вкрай негативно впливає на технічний стан транспортного засобу, сприяє його руйнації та може унеможливити в подальшому використання за призначенням і завдати значної матеріальної шкоди власнику. Жодних слідчих дій чи експертних досліджень з вилученим транспортним засобом не проводиться, хоча в ухвалі суду вказано це однією з підстав для накладення арешту.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року в частині накладення арешту на спеціалізований напівпричіп самоскиде марки «ВЕNALY», модель «РЕІSСНL ЗЕSКІМО» державний реєстраційним номером НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_8 , рік випуску 2002 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в частині зберігання та використання такого і зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 повернути даний транспортний засіб.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що транспортний засіб був наданий у строкове платне користування. Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2019 року.
Вважає, що належний йому транспортний засіб не може бути джерелом вчинення кримінального правопорушення та зберігати на собі сліди злочину.
Наголошує, що при затриманні транспортного засобу до дня звернення із клопотанням до суду про арешт майна, у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення процесуальних дій і отримання необхідної інформації щодо такого. А відтак, клопотання слідчого про накладення арешту на спеціалізований напівпричіп самоскид марки «ВЕNALY», модель «РЕІSСНL ЗЕSКІМО», державний номерний знак НОМЕР_2 , були безпідставними.
Акцентує, що слідчий суддя не визначив місце зберігання належного йому транспортного засобу і йому теж не відомо де такий зберігається.
Звертає увагу на те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин, оскільки під час розгляду справи судом була проголошена лише вступна та резолютивна частина ухвали. Повний текст йому не вручався, а відтак він не міг вчасно скористатися правовою допомогою та надати захиснику повний текст ухвали для підготовки апеляційної скарги.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року, скасувати таку в частині накладення арешту на спеціалізований напівпричіп самоскид марки «ВЕNALY», модель «РЕІSСНL ЗЕSКІМО» державний реєстраційним номером НОМЕР_2 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 та пояснення ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора про їх заперечення та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали судової справи, та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає за можливе поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 239 КК України, відомості про які 25 листопада 2019 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834, а саме про те, що службові особи Львівської міської ради і комунальних підприємств, за попередньою змовою із посадовими особами суб`єктів господарювання, зокрема: ТОВ «Грінера Україна» (), ЛКП Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» (), ТОВ «Ековей Вейст Менеджмент» (), ТОВ «ДВ Вейст-Груп» (), ТОВ «Санком-Львів» (), що надають послуги у сфері перевезення та захоронення твердих побутових відходів, упродовж 2020 року на території м. Львова та Львівської області здійснюють розкрадання бюджетних коштів, що виділяються на відшкодування додаткових витрат на вивезення та захоронення твердих побутових відходів.
Постановою старшого слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 22 травня 2020 року, спеціалізований напівпричіп-самоскид марки «BENALU», моделі PEISCHL3SKMO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
В клопотанні, яке задоволено слідчим суддею, слідчий покликався на необхідність накладення арешту на вищезазначене майно, з метою виконання завдань, передбачених ст.ст. 2, 170 КПК України та збереження речового доказу.
У розумінні положень ст. 131, ч.1, ч.2 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Також, згідно ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи наведені обставини і те, що спеціалізований напівпричіп-самоскид марки «BENALU», моделі PEISCHL3SKMO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розумінні ст. 98 КПК України є речовим доказом, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.
Крім цього, матеріали справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Відтак, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення поданих апеляційних скарг.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року. Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4