Справа № 473/1366/20
Номер провадження 1-кс/473/355/2020

УХВАЛА

"05" травня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 у розгляді матеріалів кримінального провадження №473/1366/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України
встановив

до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (тяжкі тілесні ушкодження, що потягли смерть потерпілої ОСОБА_4 ), яке автоматизованою системою документообігу суду передано 04.05.2020 року на розгляд судді ОСОБА_2 .
Проте останньою було подано заяву про самовідвід з тих підстав, що нею було винесено дві постанови суду від 02.04.2020 року про визнання винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КпАП України ОСОБА_4 , яка є потерпілою в обумовленому кримінальному провадженні, а провадження закрито через її смерть. Оскільки вказані постанови можуть бути використані стороною захисту у даному кримінальному провадженні через те, що злочин вчинено відносно подружжя, розгляд справи, на думку стороннього спостерігача, може викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Дослідивши матеріали, що обґрунтовують заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 , суд вважає, що вона підлягає задоволенню.
Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України до обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні відносяться інші обставини, які викликають сумнів в його неупередженості.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено: «кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом,…».

Вимога «безсторонність» згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-кого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За такого, враховуючи наявність підстав для самовідводу, заяву судді ОСОБА_2 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 81 КПК України, суддя

постановив

заяву про самовідвід судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2 у розгляді матеріалів кримінального провадження №473/1366/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1