Справа № 527/437/20
провадження № 1-кп/527/122/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Святилівка, Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх дітей та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
29.01.2020 близько 06 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, прибув до Сулинської затоки Кременчуцького водосховища річки Дніпро територію ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський», який входить до складу природно-заповідного фонду України з метою вилову риби для своїх особистих потреб.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 з використанням гумового човна зайшов до Кременчуцького водосховища р. Дніпро, поблизу с. Липове, Глобинського району та виставив дванадцять риболовних сіток з різними параметрами уздовж берега.

01.02.2020 близько 05 год., ОСОБА_5 повернувся до залишених у водоймищі сіток та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вказаних риболовних сіток здійснив незаконний вилов риби загальною масою 152 кг., яку разом із сітками витяг із води на берег заказника, після чого був викритий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову риболовними сітками, у недозволеному місці ландшафтному заказнику загальнодержавного значення «Сулинський», який входить до складу природно-заповідного фонду України з метою вилову риби для своїх особистих потреб, порушив вимоги п.п.3.1, 3.15, 4.13.3 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, пп.14 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ».

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 незаконно добув цінні види риби по видам та кількості: карась сріблястий 302 шт., вартістю 30 грн. за 1 екземпляр, сазан 1 шт., вартістю 602 грн. за 1 екземпляр, лящ 2 шт., вартістю 301 грн. за 1 екземпляр, загальною масою 152 кг (відповідно накладної № 0247 від 01.02.2020), що відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам, яка згідно «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013, складає 10264 грн. Шкода відшкодована в повному обсязі.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 06 березня 2020 року під час досудового розслідування між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені у повідомленні про підозру, беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри. Сторонами узгоджено, покарання, яке буде призначено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується визнав повністю, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором 06 березня 2020 року угоду про визнання винуватості. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 вважають за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що угода про визнання винуватості від 06.03.2020 була укладена обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором добровільно, вона відповідає вимогам закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 06 березня 2020 року по кримінальному провадженню № 0000080 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, укладену між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме: гумовий човен, 2 дерев`яні весла, забрідний костюм, дванадцять риболовних ліскових сіток, рибу вагою 152 кг. конфіскувати в дохід держави.
Арешт накладений ухвалою суду від 25 лютого 2020 року (справа № 527/202/20, провадження № 1-кс/527/99/20) скасувати.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1