Справа № 991/986/20
Провадження1-кс/991/1004/20
У Х В А Л А
іменем України

12 лютого 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0002810, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2017,

ВСТАНОВИЛА:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.1.В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 має процесуальний статус підозрюваного кримінальному провадженні № 0002810, в матеріалах досудового розслідування якого наявні процесуальні рішення, які містять істотні суперечності щодо формули кримінально-правової кваліфікації.
1.2.Захисник зазначає, що правова невизначеність з предметом досудового розслідування порушує права підозрюваного на захист. Відтак отримання витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0002810 від 01.09.2017 з форми «Правопорушення з вкладки «Рух провадження» надасть можливість стороні захисту використати їх як докази належності або неналежності процесуальних документів, складених стороною обвинувачення.

2.В судовому засіданні захисники підозрюваного підтримав клопотання, просив його задовольнити. Додатково пояснили, що протягом досудового розслідування змінюється фабула кримінального правопорушення, зміст записів у витягу, у зв`язку з чим захисту важко визначити, який обсяг доказів слід використовувати. Крім того, кримінальне провадження було закрите, а у витягах із ЄРДР інформація про це відсутня; при тому, що під час дії постанови про закриття кримінального провадження проводилися слідчі (розшукові) дії. У сторони захисту також наявні сумніви щодо того, що всі процесуальні рішення приймалися, в процесуальні дії вчинялися правомочними суб`єктами. Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився.

3.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.1.У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх, здійснити їх виїмку ( ст. 159 КПК України ).

Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування … із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів (ч. 1 ст. 160 КПК України). Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, підозрюваний і його захисники.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002810 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
Відповідно до ст. 45 КПК України у кримінальному провадженні захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного. Здійснюючи захист підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_3 є суб`єктом, який має право подавати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у встановленому КПК України порядку.

Забезпечуючи підозрюваному право на захист (ст. 20 КПК України) та з огляду на принцип змагальності (ст. 22 КПК України), сторона захисту має рівні права зі стороною обвинувачення в питанні збирання доказів, подання клопотань, а також в реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

За таких умов клопотання сторони захисту адвоката ОСОБА_3 підлягає розгляду по суті слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 159-164 КПК України.

3.2.У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Разом з тим, у ч. 5, 6 ст. 163 КПК України зазначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
-перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
-самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
-не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
3.3.Зі змісту клопотання та доданих до клопотання матеріалів вбачається, що речі і документи, доступ до яких просить надати захисник ОСОБА_3 , можуть містити відомості, які мають значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, зокрема щодо належності або неналежності процесуальних документів, складених стороною обвинувачення, та їх відображення в єдиному реєстрі досудових розслідувань.

3.4.Як вбачається із повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 20 січня 2020 року, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 Кримінального кодексу України, а саме у поданні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015, 2016, 2017,2018 роки.

При цьому у Витягу з ЄРДР від 08.11.2019 з кримінального провадження № 0002810 від 01.09.2017 містяться вісім записів з різною правовою кваліфікацією та викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, в наданому адвокатом Витягу з ЄРДР від 20.01.2020 у записі № 3, 4 та 7 містяться інші, ніж зазначені у Витягу від 08.11.2019, обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. А у витягу від 09.10.2019 у записах № 1 та 2 зазначено, що кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139) дозволяє реєстраторам оновлювати дані, внесені до Реєстру, проте слідчий суддя погоджується, що для забезпечення принципу змагальності, стороні захисту необхідні відомості про те, що стало підставою для редагування відомостей реєстру.
3.5.Відповідно до ст. 20 КПК України забезпечується право на захист, яке полягає у наданні підозрюваному зокрема, права збирати і подавати докази, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Згідно зі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у встановленому законом порядку. При чому сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів
3.6.КПК України надає стороні захисту рівні права із стороною обвинувачення у збиранні доказів та доведенні їх переконливості перед судом. Тому у разі наявності у сторони захисту відомостей, які спростовують покладені в основу обвинувачення обставини або свідчать про недопустимість зібраних обвинуваченням доказів, їй мають бути надані рівні можливості для доведення цих обставин. Невід`ємною складовою такого доведення є збір доказів та застосування для цього відповідних заходів забезпечення кримінального провадження або проведення слідчих дій.

3.7.Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. При чому під час судового розгляду сторона захисту має право ставити питання про недопустимість доказів. Право на захист у сукупності із засадою змагальності сторін, інститутом доказування в цілому і можливості захисту щодо виключення недопустимих доказів зокрема, зумовлюють можливість отримання стороною захисту доступу до всіх матеріалів досудового розслідування, в тому числі тих, які обвинувачення не планує використовувати під час судового розгляду.
3.8.Слідчий суддя вважає, що дані з ЄРДР щодо кримінального провадження, в якому здійснюється притягнення особи до кримінальної відповідальності, за певних обставин можуть мати значення для доведення або спростування обставин, і використовуватися стороною захисту для оцінки правомірності вчинення тих чи інших процесуальних дій (особливо зважаючи на те, що відомості ЄРДР мають похідний характер від прийнятих процесуальних рішень).

3.9.Розділом ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139) (далі - Положення) доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважені користувачів. Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту. Відтак слідчий суддя також визнає обґрунтованим доводи заявника про те, що він позбавлений можливості отримати доступ до вказаних у клопотанні речей і документів іншим способом.
3.10.Слідчий суддя визнає обґрунтованим також те, що зазначені у клопотанні документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідно до Положення, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», саме цей орган є Держателем Реєстру.
3.11.Втручання у права і свободи особи шляхом тимчасового доступу не має ознак порушення прав особи, адже потреби досудового розслідування на даному етапі виправдовують такий ступінь втручання.
3.12.Тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні їх стороні кримінального провадження (ч. 1 ст. 159 КПК України). Відтак право тимчасового доступу до визначених захисником у клопотанні документів надається слідчим суддею виключно адвокатам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
3.13.Крім того, вимога захисника щодо зобов`язання посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинити певні дії не підлягає задоволенню, оскільки такі повноваження слідчого судді не передбачені КПК України та не узгоджуються з вимогами статей 163-164 цього кодексу. При цьому порядок виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів та наслідки невиконання цієї ухвали чітко визначені статтями 165-166 КПК України.

4.З метою реалізації завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України та забезпечення принципу змагальності сторін, визначеного в ст. 22 КПК України, подане захисником ОСОБА_3 клопотання містить достатньо даних, які підтверджують підстави надання тимчасового доступу до речей і документів, а тому з урахуванням зазначеного у п.3.13 цієї ухвали його необхідно задовольнити частково.

На підставі викладеного і керуючись ст. 131, 132, 159 164, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1.Клопотання захисника ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити частково.
2.Надати захисникам ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_3 та адвокату ОСОБА_4 тимчасовий доступ до речей та документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), з можливістю вилучити копії а саме: витягів з ЄРДР кримінального провадження № 0002810 від 01.09.2017 з форми «Правопорушення» з вкладки «Рух провадження».
3.Роз`яснити особі, у володінні якої перебувають речі і документи, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення (до 12.03.2020 року).
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1