Справа № 139/1269/18
Провадження №11-кп/801/103/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №№0000064 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 на вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області Олександрівського району села Олександрівка, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 21.05.2018 Івано-Франківським міським судом за ч.1 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. В силу ч.4 ст.70 КК України КК України (в редакції 2001 року) шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покарання за вироком від 23.12.2016 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років із конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна,
визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2018 року у виді позбавлення волі строком 7 років 2 місяці з конфіскацією майна.
Зарахувано обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання частково відбуте ним до вступу даного вироку в законну силу покарання за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2018 року,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_10 з метою продажу мотоцикла «Honda CRF 450Х» 2005 року випуску, без державного номерного знаку, розмістив оголошення на інтернет сайті «Авторіа».
В подальшому близько 18:00 год. 01.04.2015 ОСОБА_11 , який являється рідним братом ОСОБА_10 , на прохання останнього, з метою продажу мотоцикла «Honda CRF 450Х» 2005 року випуску, без державного номерного знаку, викотив даний мотоцикл з приміщення на територію подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , для огляду його ОСОБА_8 .
Під час розмови із ОСОБА_8 , останній, оглянувши мотоцикл, попросив ОСОБА_11 дозволу проїхатись на ньому з метою перевірки справності агрегатів мотоцикла, на що останній погодився.
У ОСОБА_8 , який раніше 04.11.2014 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 289 КК України, за який засуджений Рівненським міським судом Рівненської області 29.06.2017, виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Для того, щоб реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_11 , під приводом поїздки неподалік території домогосподарства, попросив останнього надати для цього мотоцикл.
ОСОБА_11 , будучи у помилковій впевненості в добросовісності дій ОСОБА_8 , на вказану пропозицію погодився.
Заволодівши мотоциклом ОСОБА_10 , ОСОБА_8 з місця огляду мотоцикла зник і місце перебування його в подальшому було невідоме.
Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи тяжкі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливим мотивом, незаконно заволодів мотоциклом «Honda CRF 450Х» 2005 року випуску, без державного номерного знаку.
Згідно висновку автотоварознавчої експертизи за №74 від 26.02.2018 вартість мотоцикла марки «Honda CRF 450Х», 2005 року випуску, становить 69374 грн 00 коп.
В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_10 спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 69374 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить оскаржуваний вирок змінити та зменшити йому призначене покарання за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком 7 років 1 місяць, мотивуючи свої вимоги тим, що він не має на меті уникнути кримінальної відповідальності та в подальшому продовжити злочинну діяльність.

Просить звернути увагу на те, що він має сім`ю, неповнолітню доньку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); батька інваліда ІІ групи; в нього є проблеми із здоров`ям.

Прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_8 , мотивуючи свої вимоги тим, що під час судового слідства обвинувачений свою вину не визнав, не розкаявся, добровільно заподіянні збитки не відшкодував, наведене свідчить про підвищену суспільну небезпечність засудженого, та неможливість його виправлення і перевиховання без призначення більш суворого покарання.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та заперечили проти апеляційної скарги прокурора; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача та заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, кваліфікація дій обвинуваченого є вірною і ніким не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Висновки суду щодо призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, а також необхідність і достатність для нього такого покарання, необхідність його реального відбування у вироку належним чином мотивовані, покарання за видом та мірою відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому колегія суддів вважає їх достатньо обґрунтованими, переконливими та погоджується з ними, а доводи прокурора, що призначення обвинуваченому більш суворого покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Зокрема, при призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції враховано тяжкість вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який на час вчинення злочину судимості не мав.
Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 його характеризуючі відомості, а саме, поганий стан здоров`я, наявність сім`ї, неповнолітньої доньки, батька інваліда 3 групи в своїй сукупності зважаючи на обставини скоєння злочину, посткримінальну поведінку обвинуваченого, який вину не визнав, не дають підстав для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання.

Враховуючи вище наведені обставини та сукупність даних про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 а також відомості про його особу, колегія суддів не вбачає підстав для призначення більш суворого чи пом`якшення покарання призначеного судом першої інстанції обвинуваченому, з огляду на що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_12 та прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_12 за ч.2 ст.289 КК України залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: