Справа № 215/7642/19
ВИРОК
13 травня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорнобиль, Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, особою з інвалідністю не є , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.01.1997 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.140 ч.3 КК України. Призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, з конфіскацією майна. 25.05.2000 звільнений з Дніпропетровської виправної колонції №89 по відбутю строку покарання;
- 30.04.2002 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.143 ч.2, 140 ч.3, 185 ч.3, 186 ч.3, 357 ч.3, 71 КК України. Призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. 29.09.2005 року умовно-достроково звільнений з Дніпропетровської виправної колонції №89 з не відбутим строком покарання 8 місяців 27 днів;
- 14.02.2008 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України. Призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. 04.03.2011 року умовно-достроково звільнений з Синельниковської виправної колонції № 94 з не відбутим строком покарання 2 місяці 10 днів;
- 08.04.2013 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України. Призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 21.05.2014 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України. Призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком суду від 08.04.2013 та до відбуття призначено позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;
- 23.06.2014 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України. Призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України за вироком суду від 21.05.2014 року призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. 01.06.2016 року умовно-достроково звільнений з Софіївської виправної колонії №45 з не відбутим строком покарання 6 місяці 13 днів;
-23.09.2019 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України. Призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
05.12.2019 року приблизно о 12:50 год., більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 проходив біля будинку АДРЕСА_2 , та оскільки останній знав, що у вказаному домолодінні постійно ніхто не мешкає, у нього виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи, яке належить потерпілому ОСОБА_5 .
В цей же час та місці, ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, а саме до житлового будинку за вищевказаною адресою, що належить потерпілому ОСОБА_5 та яке огороджене цільним парканом та сітки, усвідомлюючи протиправність своїй дій, впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер, порушуючи право людини на недоторканість житла, незаконно, всупереч волі законного власника домолодіння АДРЕСА_2 , знаходячись з бокової сторони вказаного домолодіння, за допомогою фізичної сили рук переліз паркан, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння.
Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел підійшов до одноповерхового буд. АДРЕСА_2 та підшукавши поблизу на землі камінь, підняв його та кинув у вікно кухні вищевказаного будинку, таким чином розбив вказане вікно та забезпечивши собі доступ до приміщення будинку заліз через розбите вікно до його кухні, таким чином проник до житла.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 порушив право потерпілого ОСОБА_5 на недоторканість свого володіння, гарантоване ст.30 Конституції України, ст.12 «Загальної декларації прав людини», ст.17 «Міжнародного пакету про громадські та політичні права», ст.8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.162 КК України за ознаками незаконного проникнення до житла.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно розбив скло в кухні та заліз до житла.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлений належним чином.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України , за ознаками незаконного проникнення до житла.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючою покарання обставиною, згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ст. 162 ч.1 КК України відноситься до класифікації злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога у червні 1994 року з приводу вживання опіоідів зі шкідливими наслідками, раніше судимий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі, із врахуванням положень ст.ст.71,72 КК України, з врахуванням вироку Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2019, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст.75 КК України, про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та для призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз відсутні.
Речові докази за даним кримінальним провадженням відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.ст.71,72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2019 та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з 13 травня 2020 року, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з моменту затримання з 05 грудня 2019 року.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: