Справа № 199/3296/20
ВИРОК
іменем України

27 травня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000169 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, зареєстрованого та фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, із спеціальною-середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 01.11.2019, раніше не судимого -

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.309, ч.1 ст. 311 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел спрямований на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту, який виник не пізніше 19.08.2019 року, користуючись Інтернет мережею придбав у невідомої особи, особливо небезпечний наркотичний засіб опій екстракційний. У вищевказану дату, зробивши замовлення та перерахувавши грошові кошти на електронний гаманець, ОСОБА_3 через програму «Viber» отримав повідомлення в якому було вказано місцезнаходження замовлення, а саме: під ялинкою біля будинку №29 по вул. Шолохова у м. Дніпрі. Так, ОСОБА_3 підійшовши до будинку №29 по вул. Шолохова у м. Дніпра, під ялинкою побачив пачку з-під цигарок, в якій знаходилась колба з рідиною коричневого кольору та дві колби з прозорою рідиною. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 , який раніше вживав наркотичні засоби та був обізнаний про їх властивості, визначив по запаху та за візуальними ознаками, що у вказаних колбах знаходиться наркотичний засіб «опій екстракційний» та ангідрид оцтової кислоти. Таким чином ОСОБА_3 придбав наркотичний засіб та прекурсор. Після цього, ввечері перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Прохолодна, 50, ОСОБА_3 вилив у металеву ємність опій екстракційний та ангідрид оцтової кислоти та проваривши їх на слабому вогні протягом десяти хвилин отримав суху масу. Після цього ОСОБА_3 розбавив вищевказану суху масу водою, підігрів її та процідив через вату та внаслідок виконання вказаних дій отримав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який вилив до колби виготовленої з полімерного матеріалу. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу та прекурсору. Реалізуючи свій злочинний умисел він поклав вказані колби з опієм ацетильованим та ангідридом оцтової кислоти до сумки темно-синього кольору, яка була при ньому, та переніс дану сумку до будинку №50, що по вул. Прохолодна у м. Дніпро, після чого поклав її в одній з кімнат вказаного будинку, тим самим почавши зберігати наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту та прекурсор, з метою виготовлення наркотичних засобів. Однак, 20.08.2019 співробітниками Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в ході проведення обшуку за вищевказаною адресою, в період часу з 07 години 25 хвилин до 09 години 19 хвилини слідчим Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, у одній із кімнат будинку було виявлено та вилучено колбу, що заповнена рідиною коричневого кольору, та дві колби з прозорою рідиною. Зазначена рідина коричневого кольору, містить у своєму складі опій ацетильований. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 р., вага вилучених наркотичних засобів перевищує невеликі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу.
Дані прозорі безбарвні рідини, які містяться у колбах виготовлених з полімерного матеріалу є ангідридом оцтової кислоти, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 р., є прекурсором, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі з метою використання для виготовлення наркотичних засобів.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються: за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, як такі що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту; та за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 311 КК України, як такі що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді. Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно, у серпні місяці 2019 року, точної дати не пам`ятає, зробив грошовий переказ невідомій особі на електронний гаманець з метою придбання наркотичних засобів та прекурсорів, внаслідок чого отримав повідомлення в якому було вказано місце знаходження його замовлення за адресою м. Дніпро, вул. Шолохова №29, де під ялинкою побачив пачку з під цигарок в якій знаходились колби з рідинами різного кольору зрозумівши для себе як наркотичний засіб та прекурсор. Після того, за адресою вул. Прохолодна, 50 у місті Дніпро виварив зазначені рідини на слабому вогні, як наслідок отримав наркотичний засіб опій ацетильований. При цьому, деякі домішки у нього залишилися. Зазначений наркотичний засіб та залишений прекурсор поклав до свої сумки, яка знаходилась у одній з кімнат будинку АДРЕСА_2 . Однак, 20.08.2019 року поліцейськими в ході проведеного обшуку було виявлено наркотик та прекурсор.

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, відповідно до протоколу обшуку від 20.08.2020 в період часу з 07.25 до 09.19 години, слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у присутності двох понятих у одній із кімнат будинку було виявлено та вилучено колбу, що заповнена рідиною коричневого кольору, та дві колби з прозорою рідиною.

За результатами висновку експерта № 1/8.6/4201 від 18.11.2019 року, надані на експертизу прозорі безбарвні рідини з різким запахом масами 0,3009 г, 0,3005 г - є ангідридом оцтової кислоти, який віднесено до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю.
Надана на експертизу 24.10.2019 рідина коричневого кольору масою 4,8410 г - містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0145 г.
Надана на експертизу 24.10.2019 рідина коричневого кольору масою 15,8967 г - містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,5786 г.
В наданій на експертизу 24.10.2019 прозорій безбарвній рідині масою 1,0012 г - виявлено лідокаїн, які не відносяться до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. На поверхнях трьох порожніх одноразових медичних шприців кожний номінальною ємність 5,0 мл та одного порожнього одноразового медичного шприца номінальною ємність 2,0 мл - наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, у межах чутливості застосованого методу дослідження, не виявлено.

Відповідно до постанови слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 18.11.2019 речовими доказами визнано вилучені у ОСОБА_3 прекурсори та наркотичну речовину.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані: за ч. 1 ст. 309 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту; та за ч.1 ст. 311 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненого ним злочину відсутнє. Навпаки ОСОБА_3 розумів, що вчинювані ним дії є злочинними, при цьому він розумів наслідки своїх злочинних дій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, офіційно не працевлаштований, має на утримані неповнолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, а за ч.1 ст. 311 у виді штрафу із застосуванням положень ст. ст. 70, 75 КК України, обвинуваченого, який просив визначити покарання у виді штрафу або умовного терміну покарання, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 309, та обмеження волі за ч.1 ст. 311 КК України,із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України.

Разом із наведеним суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без реального відбування покарання та враховуючи відсутність обставини що обтяжують покарання, суд вважає доцільним ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Тому, визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики, ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Призначення ж покарання у виді штрафу, який є найбільш м`яким видом кримінального покарання, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, офіційного доходу (заробітку) не має, а тому є вірогідність того, що покарання у виді штрафу особисто ОСОБА_3 виконано не буде. Крім вказаного суд враховує й те, що ОСОБА_3 вчинив два злочини у сфері обігу наркотичних речових та прекурсорів. Тобто, такий вид покарання як штраф буде суперечити вимогам ст.65 КК України, та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 311 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 311 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік. На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: вилучені у ОСОБА_3 прекурсори та наркотичну речовину, що знаходяться на зберіганні під порядковим №161 у Індустріальному ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі - 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 -Почтовик

27.05.2020