Справа № 357/5177/20
УХВАЛА
про продовження строку дії запобіжного заходу

10 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002024 внесеному до ЄРДР 20 травня 2020 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не зареєстрованого в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002024 внесеному до ЄРДР 20 травня 2020 року ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за наступних фактичних обставин.

20 травня 2020 року близько 11:50 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 65 по вул. Я.Мудрого в м. Біла Церква Київської області, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , скориставшись тим, що дверцята автомобіля були не зачинені на запираючий пристрій, відкрив праві передні двері вказаного автомобіля, звідки викрав чоловічу барсетку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1 800 грн. та мобільний телефон марки «Huawei P Smart+», вартістю 3 375 грн.

Після цього, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 5 175 грн.

Крім цього, 20 травня 2020 року, близько 13:55 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи поблизу будівлі № 2 «а» по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Біла Церква, Київської області, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , скориставшись тим, що дверцята автомобіля були не зачинені на запираючий пристрій, відкрив праві передні двері вказаного автомобіля, звідки викрав зовнішній акумулятор для портативних пристроїв типу Power Bank, марки «Smart Tech», об`ємом 50 000 mAg, вартістю 261,69 грн.

Після цього, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 261,69 грн.

Крім цього, 20 травня 2020 року близько 13:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будівлі № 44/2 по бул. Олександрійському в м. Біла Церква Київської області, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився в користуванні ОСОБА_9 , скориставшись тим, що дверцята автомобіля були відчинені, намагався викрасти мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 6, чорного кольору, об`ємом 3/32 Гб, вартістю 1 901,03 грн.

Однак, ОСОБА_5 не вчинив усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, не зміг залишити місце вчинення злочину із викраденим майном, оскільки був помічений та в подальшому затриманий ОСОБА_9 .

На виконання положень ч. 1 ст. 314 КПК України, призначене підготовче судове засідання, яке проведене за відсутності потерпілих, оскільки вони про його час та місце повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, вирішити питання підготовчого судового засідання є можливим без їх участі.

Судом підстав для прийняття рішень передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

За результатами підготовки до судового розгляду вирішені питання передбачені ч. 2 ст. 315 КПК України, а саме: визначено дату та місце проведення судового розгляду, який вирішено проводити у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілих, обвинуваченого, перекладача, захисника.

Будь-яких клопотань щодо здійснення судового виклику певних осіб до для допиту, витребування певних речей чи документів, здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні учасниками кримінального провадження не заявлялось.

Отже, наявні підстави для постановлення ухвали про призначення судового розгляду.

Водночас, згідно ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_10 від 22 травня 2020 року строк обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 20 липня 2020 року.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зважаючи на те, що дія запобіжного заходу обраного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою закінчується 20 липня 2020 року, закінчити судовий розгляд до вказаної дати не вбачається за можливе, поставив питання про доцільність продовження строку його дії.

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_3 зважаючи на те, що існує обґрунтована підозра, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими, з огляду на покарання, що загрожує ОСОБА_5 , вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , міцність соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан вагомість наявних доказів, вважала, що продовжують існувати ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти більш м`якими запобіжними заходами не є можливим, тому підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу немає і необхідно продовжити строк його дії на шістдесят днів.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 , з огляду на те, що ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не ґрунтуються на доказах, у ОСОБА_5 є місце проживання, в зв`язку із чим ОСОБА_5 просив змінити обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що такими обставинами згідно ч. 3 ст. 199 КПК України є обставини: які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та інші обставини, які визначені у ст. 184 КПК України.

Згідно ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_10 від 22 травня 2020 року строк обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 20 липня 2020 року.

Вона мотивована тим, що з огляду на вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію ОСОБА_5 , майновий стан та наявність постійного місця проживання, розмір майнової шкоди існують ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти більш м`якими запобіжними заходами не вбачається за можливе.

Суд зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі, а також у нього відсутні міцні соціальні зв`язки (місце роботи, навчання тощо) та місце реєстрації на території України, продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування ОСОБА_5 від суду.

Суд зазначає, що з огляду на репутацію ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, а судом ще не допитувались потерпілі та свідки, існує ризик, що він з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на них для зміни показів, тобто продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_5 до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не працював, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні корисливих кримінальних правопорушень, продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроби вчинення нових кримінальних правопорушень.

За викладених обставин, суд вважає, що запобігти більш м`якими запобіжними заходами установленим ризикам не вбачається за можливе.

Отже, запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, належить залишити без змін, продовживши його дію до 07 вересня 2020 року включно.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_10 від 22 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.

Суд зазначає, що клопотань щодо зміни її розміру стороною захисту не заявлялось.

Отже, з огляду на тяжкість злочинів у яких обвинувачується ОСОБА_5 , відсутність у нього міцних соціальних зв`язків (місця роботи, навчання тощо), постійного місця реєстрації на території України, суд вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі встановленому ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_10 від 22 травня 2020 року, тобто вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме: з`являтись до суду за першою вимогою; не відлучатись із міста Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, а також з іншими особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України … найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Суд зазначає, що із зазначеного вбачається, що застава є більш м`яким запобіжним заходом, аніж домашній арешт.

Отже, враховуючи недоведеність стороною захисту наявності міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 та те, що стосовно ОСОБА_5 обраний альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який відповідно до вимог ст. 176 КПК України є менш суворим запобіжним заходом, аніж домашній арешт, суд не вважає за можливе зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт.

За цих підстав, в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, суд, відмовляє.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 199, 331, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0002024 внесеному до ЄРДР 20 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на 06 серпня 2020 року о 10:00 год. у залі № 7 за адресою: вул. Першотравнева, буд. 4 «а», м. Біла Церква.

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 07 вересня 2020 року включно.

Визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 168 160 грн.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена обвинуваченим, так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право внести заставу в будь-який момент протягом строку дії ухвали.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) з`являтись до суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із міста Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) уникати спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, а також з іншими особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

У разі внесення застави, встановити двохмісячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом семи днів з дня її оголошення, лише в частині продовження строку дії запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали оголошений 14 липня 2020 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1