справа № 208/7479/16-к
провадження № 1-кп/208/55/20
УХВАЛА

10 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у відкритому судовому засіданні розглянувши питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.2 КК Україні, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор заявив клопотання про продовження тримання під вартою обвинувачених враховуючи відсутність постійного офіційного місця мешкання або навчання, міцних соціальних зв`язків як у Запара та і ОСОБА_10 . Зазначене є ризиком можливості переховування від суду, уникнення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень на його думку підтверджується незначним проміжком часу з дня звільнення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 по відбуттю строку покарання за аналогічний злочин, до вчинення нового злочину. Інші запобіжні заходи на його думку не забезпечать виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків.

Адвокат ОСОБА_6 просив суд змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_11 на домашній арешт. По справі допитані свідки, оголошені матеріали справи, досліджені відеоматеріали, речові докази. Вручено новий обвинувальний акт, за яким вже повторно допитані обвинувачені. Запара має міцні соціальні зв`язки, тривалий час знаходиться під вартою. Знаходячись на волі ніяким чином не зможе перешкоджати слідству.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав клопотання адвоката. Заперечуючи проти клопотання прокурора зазначив про відсутність підстав для продовження строку його тримання під вартою, відсутність обґрунтованої підозри. Прокурор обмежується повторюванням формальних підстав, що є порушенням практики відображеної у рішеннях ЄСПЛ. На його думку вони не є відповідними, достатніми та законними. Докази на обґрунтування його вини отримані в порушення норм КПК України. В порушення КПК України клопотання прокурора не містить викладення обставин, на підставі яких він дійшов висновку про доцільність продовження строку його тримання під вартою, не містить обґрунтування не можливості застосування іншого запобіжного заходу. Заявив клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке обґрунтував наступним. Підставами для тривалого тримання його під вартою є тяжкість покарання. Альтернативний запобіжний захід судом не розглядався. Після закінчення дослідження доказів по справі, на його думку існують підстави для зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт. Під вартою він перебуває 3 роки 5 місяців, що є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини, тобто розгляд справи у розумні строки. Практика ЄСПЛ свідчить про те, що тяжкість злочину не може слугувати підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Повинно бути доведена суспільна небезпечність особи, відповідно до якої продовжується строк тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_7 просив суд змінити запобіжний захід відносно його підзахисного на не пов`язаний з триманням під вартою. Домашній арешт, на його думку, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінки обвинуваченого. ОСОБА_10 тривалий час знаходиться під вартою. Ризики, які зазначені прокурором не підтверджені належним чином а лише перелічені. Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку адвоката.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, встановив наступне.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків. Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини» Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику. Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисників про можливість забезпечення належної поведінки обвинувачених шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи як обвинуваченого ОСОБА_11 так і обвинуваченого ОСОБА_10 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, особи обвинувачених як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 , судом встановлено:

- ОСОБА_11 та ОСОБА_10 раніше судимі за вчинення аналогічного за складом злочину;

-обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину менш ніж через 3 місяці після відбуття покарання, що свідчить про їх стійку антисоціальну поведінку;

-перебуваючи на свободі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 можуть продовжити злочинну діяльність як антисоціально орієнтовані особи,

-враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого вони обвинувачуються, терміну покарання, який загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними, існує відповідний ризик ухилення та переховування від суду,

і суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття обвинувачених під варту, не зможуть забезпечити їх належну процесуальну поведінку.

Питання про доведеність вини та правильну кваліфікацію дій обвинувачених, суд вирішує в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку, і тому твердження сторони захисту та обвинувачених про не доведеність вини ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , не ґрунтується на законі.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, - продовжити, строком до 07 квітня 2020 року.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, - продовжити, строком до 07 квітня 2020 року.

У задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через районний суд, протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1