Справа № 303/7566/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/37/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 листопада 2019 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 (далі слідчий), погоджене прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого слюсарем РТК «Мішелін», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю за адресою : АДРЕСА_1 із забороною залишати вказане житло з 19-ої години до 07-ої години наступного дня.
На підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; - не відлучатися із міста Мукачево та Мукачівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Визначено строк дії ухвали до 23.01.2020 включно.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 25 листопада 2019 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 ..У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення, тобто у незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим слідством день та час придбав пістолет з маркуванням SP SHUERandSOHN SUHL 7,65 мм, набої калібру 9 та 7,65 мм, пістолет з маркування GRAND POWER, два магазини до пістолета неспоряджені, 13 шт. патронів калібру 9 та 7,65 мм, які згідно висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України № 5/454 від 24.11.2019, є вогнепальною зброєю та бойовими припасами, які зберігав за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 . В подальшому перед початком санкціонованого обшуку працівниками Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області спільно з працівниками УКР ГУНП в Закарпатській області, за його місцем проживання, ОСОБА_6 , відчинивши вікно квартири, викинув вказані вогнепальну зброю та бойові припаси на подвір`я біля господарських приміщень, які звідти були вилучені працівниками Мукачівського відділу поліції. Стверджує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового слідства, що підтверджується тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Вважає, що із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить його спроби перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак і запобігти зазначеним ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та встановлено наявність ризику того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. В ухвалі також вказується на те, що клопотання не містить переконливого обґрунтування, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177КПК України. З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю в нічну пору доби з 19 год. до 07 год.. На підозрюваного ОСОБА_6 покладені передбачені ст. 194 КПК України обовязки, які забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможуть запобігти наведеними у клопотанні ризикам.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною і тому підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя не врахував ризики того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний, розуміючи невідворотність призначення йому за вчинений злочин покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може: уникнути від слідства та суду, чим перешкодить кримінальному провадженню та виконанню процесуальних рішень, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, підкуп, умовляння щодо свідків, схиляючи їх до дачі неправдивих показань, що унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні кримінального правопорушення, продовжить вчиняти аналогічні правопорушення. Тому, вважає, що обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю у нічну пору доби з 19 год. до 07 год. є занадто м`яким і недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника- адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання приймали участь підозрюваний ОСОБА_6 , та його захисник адвокат ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, на підставі яких 24.11.2019 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, копія якого цього ж дня йому вручена. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що встановлено наявність ризику того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину та передбачене кримінальним законом покарання за його скоєння дають обґрунтовані підстави, вважати, що ОСОБА_6 , із метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому, колегія суддів також враховує і те, що наявність указаного ризику сторонами кримінального провадження також не оспорюється.

Крім того, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаному вище ризику.

Колегія суддів також вважає, що при прийнятті рішення слідчий суддя обґрунтовано врахував та дав належну оцінку даним про особу підозрюваного ОСОБА_6 : раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце роботи працює слюсарем у ФОП ОСОБА_10 , де характеризується позитивно, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на дані, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під варту, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор також не вказував на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

Тому, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт у певний час доби, буде недостатнім для запобігання передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 ..

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому, колегія суддів прийшла до висновку про те, що запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у певний час доби без застосування електронних засобів контролю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім для запобігання встановленому ризику.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не врахував ризики того, що, підозрюваний розуміючи невідворотність призначення йому за вчинений злочин покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може: уникнути від слідства та суду, чим перешкодить кримінальному провадженню та виконанню процесуальних рішень, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, підкуп, умовляння щодо свідків, схиляючи їх до дачі неправдивих показань, що унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні кримінального правопорушення, продовжить вчиняти аналогічні правопорушення, - колегія суддів відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і ґрунтуються виключно на припущеннях. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що в погодженому прокурором клопотанні слідчого містяться доводи лише щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, а на наявність ризиків незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчинення погроз, підкупу, умовляння щодо свідків, до схиляння їх до дачі неправдивих показань, що унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні кримінального правопорушення, продовжить вчиняти аналогічні правопорушення, - в клопотанні не вказується, і при цьому, в ході розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на будь-які обставини та не надав будь-яких доказів, які б підтверджували наявність цих ризиків.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю у нічну пору доби з 19 год. до 07 год. є занадто м`яким і недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи.

Керуючись ст. ст. 176 - 179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 листопада 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: