справа №176/2812/19
провадження №1-кс/176/922/19
УХВАЛА
Іменем України

18 грудня 2019 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , судовому розпоряднику ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000982, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краснокам`янська Читінської області Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не маючого інвалідності, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз судимого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: квартира АДРЕСА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000982, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16 листопада 2019 року, приблизно о 20 год. 10 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, проходячи повз подвір`я будинку АДРЕСА_3 побачив, що в одному із сараїв під АДРЕСА_4 , пошкодженні двері, після чого в нього виник раптовий умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення сараю, і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника, можливих свідків та очевидців, а також тим, що двері в господарське приміщення №933, пошкоджені, а саме в них відсутні фрагменти зовнішньої обшивки дверей, діючи на досягнення свого злочинного умислу проник до сараю №933 через пошкоджені двері, помітивши, що в сараї нічого цінного не має, діючи на досягнення свого єдиного злочинного умислу за допомогою металевої труби, вибивши 4 шлакоблоки в суміжній стіні між сараями під №933 та №932 проник до сараю під №932 де викрав майно, а саме: будівельний рівень довжиною 1 метр у кількості 1 шт., ціна якого відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №4027/19 від 09.12.2019 становить 40 гривень 29 копійок, кутову шліфувальну машину марки «Stern» ціна якої відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №4027/19 від 09.12.2019 становить 612 гривень 50 копійок, кутову шліфувальну машину марки «Stern» ціна якої відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №4027/19 від 09.12.2019 становить 131 гривню 25 копійок, пару взуття «берців», ціна яких відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №4027/19 від 09.12.2019 становить 570 гривень, що належали ОСОБА_7 , загальною вартістю викраденого майна, згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №4027/19 від 09.12.2019 становить 1354 гривні 04 копійки.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на свій розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

12 грудня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Краснокам`янськ Читінської області Російської Федерації, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого, було повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення чи сховище, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним у якості підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 свою провину визнав повністю та добровільно надав свідчення з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Обставини вчинення ОСОБА_6 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у інше приміщення чи сховище, вчиненого повторно, яке мало місце 16 листопада 2019 року, приблизно о 20 год. 10 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, з сараю АДРЕСА_6 , підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 17.11.2019;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.12.2019;

- протоколом огляду місця події від 17.11.2019;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.12.2019;

- протоколом огляду предмету від 22.11.2019;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.11.2019;

- висновком судової товарознавчої експертизи №4027/19 від 09.12.2019;

- повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 12.12.2019;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12.12.2019,

Також встановлено, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває та раніше не перебував, у лікаря-нарколога перебував на обліку з приводу наркотичної опійної залежності з 1999 року, був знятий з обліку як засуджений, слух та зір в нормальному стані, черепно-мозкових травм не має, дійсність сприймає адекватно та повністю відповідає за свої дії та вчинки.

На думку слідчого, беручи до уваги те, що у підозрюваного ОСОБА_6 відсутні сталі соціальні зв`язки, тому є підстави вважати, що з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків, оскільки останній знайомий зі свідками у даному кримінальному проваджені та він може вплинути на них за місцем проживання і переконати змінити свої покази.

Крім того, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 негативно характеризується за місцем проживання, допускає не медичне вживання наркотичних засобів, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених в ньому та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 , не заперечуючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому вказував на те, що від органу досудового розслідування ніколи не переховувався та завжди вчасно з`являється за викликом слідчого. Одночасно просив звернути увагу, що має сім`ю, а саме дружину та малолітнього сина, з якими проживає в квартирі АДРЕСА_2 , неофіційно працює.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні підтверджується:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 17.11.2019;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.12.2019;

- протоколом огляду місця події від 17.11.2019;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.12.2019;

- протоколом огляду предмету від 22.11.2019;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.11.2019;

- висновком судової товарознавчої експертизи №4027/19 від 09.12.2019;

- повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 12.12.2019;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12.12.2019,

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Врахувавши дійсні обставини справи те, що ОСОБА_6 є особою неодноразово судимою, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, раніше з 1999 року перебував на обліку лікаря-нарколога з приводу опійної залежності, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків його переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованими, безпідставними та здебільшого абстрактними доводи слідчого щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Будь-яких підтверджуючих доказів того, що ОСОБА_6 будь-коли раніше намагався або буде намагатися незаконно впливати свідків органом досудового розслідування не надано.

Таким чином, у своєму клопотанні слідчим загалом доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя вважає, що дані ризики є не надто високими, а тому відносно підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За глибоким переконанням слідчого судді застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатнім для уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосування зазначеного запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного наразі не встановлено.
Зважаючи на викладене, з метою не допущення ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 181, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000982, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краснокам`янська Читінської області Російської Федерації, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 15 лютого 2020 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_2 .
На період застосування цілодобового домашнього арешту покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
-не відлучатися з міста Жовті Води Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали направити до Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, для належного виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1