Дата документу 12.06.2020 Справа № 554/4459/20
Провадження № 1-кс/554/7207/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000455 від 22.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України, про арешт майна -
ВСТАНОВИВ:
В ході досудового розслідування встановлено, що 22.05.2020 року близько 12.50 год. невідома особа знаходячись по вул. Паїсія Величковського поруч з " Хрестовоздвиженським монастирем" с. Червоний Шлях в м. Полтава рухаючись по пішохідній доріжці, намагався вчинити сексуальне насильство щодо неповнолітньої гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відомості про дану подію були внесені до ЄРДР під №0000455 з правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 153 КК України.
22.05.2020 року свідок ОСОБА_5 надав для огляду та добровільно видав слідчому флеш накопичувач micro SD XS об`ємом пам`яті на 64 GB, яку у нього було вилучено 22.05.2020 р., на якому можуть міститися відомості щодо обставин злочину.
22.05.2020 року постановою слідчого про визнання речових доказів вказані речі було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000455.
З метою збереження вилученого майна, як речових доказів, слідчий прохала накласти арешт на майно.
Слідчий надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала.
Власник майна, ОСОБА_5 , надав слідчому заяву, яку долучено до матеріалів клопотання, відповідно до якої останній не заперечував проти накладення арешту.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, та відсутність клопотань про здійснення фіксації, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2. ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (речовим доказом).
Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту є забезпечення збереження речового доказу, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, вилучені під час огляду речі підлягають арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Клопотання подане в межах передбаченого законом строку.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Матеріалами клопотання доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки є матеріальним об`єктом, який міг зберегти на собі відомості про обставини злочину та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Метою накладення арешту є збереження речових доказів.
Завданням арешту є недопущення знищення, приховування або спотворення такого майна з метою забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт шляхом встановлення заборони володіння, користування та розпорядження, до скасування арешту у передбаченому чинним КПК України порядку, на вилучений за результатом огляду 22.05.2020 р. у свідка ОСОБА_5 флеш накопичувач micro SD XS об`ємом пам`яті на 64 GB.
Місцем зберігання вищевказаного арештованого майна визначити при матеріалах кримінального провадження №0000455.
Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ Відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_3 .
Копію ухвали негайно направити слідчому, прокурору та особі, щодо майна якої накладено арешт.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1