Код суду 233 Справа № 233/713/20
Вирок
Іменем України
02 червня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 (відеоконференція),
ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Душамбе, Таджикистан, таджичка, громадянка України, неодружена, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
- 09.10.2019 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.185 ч.2 ст.185, 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст.75КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190КК України,
Обвинувачена ОСОБА_6 , будучи особою засудженою 09 жовтня 2019 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185КК України, які вчинила у продовж січня 2018 року, знов вчинила корисливий злочин проти власності за таких обставин:
24 вересня 2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 перебували на ринку «Ювілейний», який розташований за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Невського. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на повторне заволодіння майном шляхом обману. Пересуваючись по торгівельним рядам, ОСОБА_6 зайшла до приміщення торгівельного кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , торгове місце №9, де здійснювала торгівлю речами раніше невідома їй ОСОБА_8 .. В ході розмови ОСОБА_6 , шляхом обману переконала ОСОБА_9 , начебто вона бере речі у власників торгівельних кіосків та реалізує їх, і при цьому запевнила останню, про повернення коштів за придбаний товар, не маючи при цьому фактичного наміру виконати взяте на себе зобов`язання.
Після чого, не маючи наміру виконати взяте на себе зобов`язання повернення боргу за придбаний товар, ОСОБА_6 , діючи умисно повторно із корисливих мотивів, шляхом обману, заволоділа наступним майном: курткою чоловічою зеленого кольору вартістю 436,33 грн.; курткою чоловічою чорного кольору вартістю 526,00 грн.; ременем чоловічим чорного кольору вартістю 150,00 грн.; кардиганом із лами червоного кольору вартістю 1775,00 грн.; кардиганом із лами чорного кольору вартістю 1775,00 грн., на загальну суму 4 662,33 грн., та з речами покинула місце скоєння злочину.
24 вересня 2019 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 перебуваючи на ринку «Ювілейний», який розташований за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Невського, повернулась до торгівельного кіоску, розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Невського 1, торгівельне місце №9, та керуючись єдиним злочинним умислом шляхом обману під приводом взяття грошових коштів в борг не маючи наміру виконати взяте на себе зобов`язання з повернення боргу, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами у сумі 550 грн., які належать ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину втекла розпорядившись майном та грошовими коштами на власний розсуд, заподіявши своїми діями ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5 212,33 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що дійсно 24 вересня 2019 року о 12 годині 00 хвилин, вона перебувала на ринку «Ювілейний» у м. Костянтинівка. Пересуваючись торгівельними рядами, вона зайшла до приміщення торгівельного кіоску №9, де здійснювала торгівлю речами раніше невідома їй ОСОБА_8 .. В ході розмови, шляхом обману переконала ОСОБА_9 , начебто вона бере речі у власників торгівельних кіосків та реалізує їх, та при цьому запевнила останню, про повернення коштів за придбаний товар, не маючи при цьому фактичного наміру на повернення коштів. Після чого, шляхом обману, заволоділа чоловічими куртками зеленого та чорного кольору, чоловічим ременем, кардиганом із лами червоного та чорного кольорів та з отриманими від потерпілої речами покинула місце торгівельного кіоску. Того ж дня, через деякий час вона повернулася до того ж торгівельного кіоску №9, та вводячи в оману потерпілу ОСОБА_8 , шляхом взяття грошових коштів в борг не маючи наміру виконати взяте на себе зобов`язання з повернення боргу, заволоділа грошовими коштами у сумі 550 грн., які належать потерпілій, після чого з місця вчинення злочину втекла розпорядившись, в подальшому майном та грошовими коштами на власний розсуд.
Свою вину у скоєному обвинувачена ОСОБА_6 визнала повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення та обсягом спричиненої матеріальної шкоди, щиро покаялася та просила не призначати їй суворого покарання, маючи бажання, в подальшому стати на шлях виправлення та перевиховання.
Потерпіла ОСОБА_8 , повідомлена судом належним чином в ході усього розгляду кримінального провадження в суді 14.02.2020 року, надала суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 без її особистої участі. Покарання ОСОБА_6 просила призначити на власний розсуд суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_6 , її винуватість у скоєнні кримінального правопорушення у обсязі, встановленому вироком, повністю доведена дослідженими судом доказами:
відповідно до протоколу огляду місця події від 19.12.2019 року та фото таблицею до нього, за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул.Злагоди, 2, каб. №13, при огляді ОСОБА_6 добровільно надає для огляду речі: куртка чоловіча чорного кольору, куртка чоловіча зеленого кольору, ремінь чоловічий чорного кольору. ОСОБА_6 пояснила, що вказані речі вона взяла на ринку в м. Костянтинівка у жінки на ім`я ОСОБА_11 в борг, але борг вона не збиралася повертати (а.п.119-124);
відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2019 року, гр. ОСОБА_8 впізнала під фото №3, за ознаками: колір волосся, стрижка, форма очей, загальні ознаки обличчя, форма носа та черепа, ОСОБА_6 , як особу, яка 24.09.2019 року шляхом обману заволоділа приналежними їй речами (а.п.126-129);
відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.12.2019 року, гр. ОСОБА_12 впізнала під фото № 4 за ознаками: колір волосся, стрижка, форма очей, загальні ознаки обличчя, форма носа та черепа, ОСОБА_6 , як особу, яка 24.09.2019 року шляхом обману заволоділа приналежними ОСОБА_8 речами (а.п.130-133);
відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 19.12.2019 року, речовими доками є: куртка чоловіча чорного кольору, куртка чоловіча зеленого кольору, ремінь чоловічий чорного кольору (а.п.125);
відповідно до протоколу огляду речей від 25.12.2019 року, за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Злагоди, 2, каб. №13, гр. ОСОБА_8 надані речі: куртка чоловіча чорного кольору, куртка чоловіча зеленого кольору, ремінь чоловічий чорного кольору, гр. ОСОБА_8 пояснила, що це самі ті речі, якими раніше невідома їй жінка, яка представилася на ім`я ОСОБА_13 та яку вона впізнала за фотознімком, заволоділа шляхом обману у належному їй торгівельному кіоску (а.п.135-137).
відповідно до висновку експерта №7167-7169 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 27.12.2019 року, ринкова вартість наданої на дослідження куртки чоловічої зеленого кольору, станом на 24.09.2019 року, складає 436,33 грн. (чотириста тридцять шість гривень 33 коп.); ринкова вартість наданої на дослідження куртки чоловічої чорного кольору, станом на 24.09.2019 року, складає 526,00 грн. (п`ятсот двадцять шість гривень 00 коп.); ринкова вартість наданої на дослідження ременя чоловічого чорного кольору, станом на 24.09.2019 року, складає 150,00 грн. ( сто п`ятдесят гривень 00 коп.) (а.п.141-148).
відповідно до протоколу огляду речей від 11.01.2020 року, та фото таблицею до нього, за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О.Невського, 1, в торгівельному кіоску №9, гр. ОСОБА_8 надає для огляду кардиган червоного кольору, пояснила, що вказаний карди ган аналогічний тим карди ганам, якими 24.09.2019 року заволоділа шляхом обману раніше невідома їй жінка, яка представилася на ім`я ОСОБА_13 (а.п.155-159);
відповідно до висновку експерта №162-163 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 17.01.2020 року, ринкова вартість кардигану із лами червоного кольору станом на 24.09.2019 року, становила 1775,00 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят п`ять гривень 00 коп.); ринкова вартість кардигану із лами чорного кольору станом на 24.09.2019 року, становила 1775, 00 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят п`ять гривень 00 коп.) (а.п.163-166);
Суд оцінює зібрані та дослідженні по кримінальному провадженні докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Дослідженні в судовому засіданні докази суд вважає:
належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного злочину і мають значення для кримінального провадження;
допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання;
достовірними, оскільки вони не суперечать один одному та доповнюють один одного.
Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, а провина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена.
Оцінюючи зібрані та досліджені докази по кримінальному провадженню з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що:
вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину) знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує її дії:
за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Кваліфікуючою ознакою повторності злочину суд визнає вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень (злочинів) інкримінованих їй за обставинами встановленим даним вироком, відповідно до який умисні дії, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) вчиненні обвинуваченою у вересні 2019 року, були вчиненні пізніше ніж умисні дії, а саме викрадення чужого майна (крадіжка) та крадіжка вчинена повторно, які були вчиненні нею за обставинами встановленими вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.10.2019 року, який набув законної сили. Вказане відповідає практиці застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки, про, що зазначено в Постанові ПВСУ №7 від 04.06.2010 р.
При призначенні покарання, обвинуваченій ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12КК України є злочином середньої тяжкості, обставини кримінального правопорушення, за яким обвинувачена визнала себе винною і готова стати на шлях виправлення і перевиховання, його наслідки та відношення обвинуваченої до них, відсутність матеріальних та моральних вимог з боку потерпілої, данні про особу винної, яка вважається особою раніше судимою та притягалася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини вчинені проти власності, шляхом заволодіння чужим майном, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася, нещодавно була затримана за підозрою у скоєнні корисливого злочину, у відношенні якої, іншим судом на разі розглядається обвинувальний акт за обвинуваченням її у скоєнні кримінального правопорушення проти власності, за місцем мешкання характеризується посередньо, не заміжня, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, офіційно не працевлаштована але працездатна, на обліку у міських диспансерних закладах охорони здоров`я не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд визнає - щире каяття.
Згідно ст.67КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 судом встановлено рецидив злочинів.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
При визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченій судом, також, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).
Із постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23.01.2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
На підставі вище викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, наближене до нижчої межі, приходячи при цьому до переконання, що її виправлення, в силу тяжкості та обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи обвинуваченої, схильності до вчинення кримінальних правопорушень з корисливих мотивів проти власності, відсутність стійких соціальних зв*язків, поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в її особистості, а також створить в неї готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності її особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченої стати на шлях виправлення, в зв`язку з чим обвинувачена ОСОБА_6 потребує цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, тому не знаходить можливості для застосування до обвинуваченої правил ст.75КК України, щодо звільнення від відбуття покарання з випробуванням.
Крім того суд зазначає, що виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст.70КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.
Згідно з рекомендаціями, що містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190КК України та за даним вироком вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально. Вказаний злочин вона вчинила до ухвалення попереднього вироку Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 09 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185КК України та із застосуванням ч.1 ст.70КК України, остаточне покарання визначене за сукупністю злочинів у виді трьох років та шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік і шість місяців та покладено відповідні обов`язки. Таким чином, в даному випадку принцип поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок слід виконувати самостійно.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинувачену ОСОБА_6 , з якої стягнути на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №7167-7169 від 27.12.2019 року у сумі 1884 гривні 00 копійок та на проведення судової товарознавчої експертизи №162-163 від 17.01.2020 року у сумі 1570 гривень 00 копійок.
В даному кримінальному провадженні, запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_6 під час судового провадження - не обирався, клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу - не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
ОСОБА_6 - визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 .
Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2019 року, за яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185КК України, із застосуванням ч.1 ст.70КК України, до 3(трьох) років і 6(шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76КК України, з іспитовим строком на 1(один) рік і 6(шість) місяців виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №7167-7169 від 27.12.2019 року у сумі 1884 (одна тисяча вiсiмсот вiсiмдесят чотири) гривен 00 копійки та за на проведення судової товарознавчої експертизи № 162-163 від 17.01.2020 року у сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази:

куртка чорного кольору, куртка зеленого кольору, ремінь чорного кольору, які відповідно до квитанції №31548 від 02.01.2020 року, номер журналу обліку 747 (32), порядковий номер 747, знаходяться в Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області повернути потерпілій ОСОБА_8 за приналежністю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1