Справа № 712/2091/20
Провадження № 1-кс/712/1031/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкас ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно та заборону його відчуження у кримінальному провадженні № 0003393 від 20 квітня 2017 року,-

в с т а н о в и в:
У березні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з указаним клопотанням, просить накласти арешт на належне їй нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 для повноти та повноцінного розслідування кримінального провадження № 0003393 від 20 квітня 2017 року та з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та незаконного відчуження, із забороною будь-яким особам і в будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження та проведення будь-яких інших реєстраційних дій щодо зазначеного майна до закінчення досудового розслідування; заборонити ДП «Сетам» реалізацію зазначеного майна за номером лоту 40405945.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0003393 за ст. 190 КК України. За даними досудового розслідування, ОСОБА_3 звернулась до поліції та повідомила про факт шахрайських дій зі сторони ПАТ «ОТП Банк» в особі службовців та представників банку, що виявились у переконуванні її в наявності та необхідності погашення заборгованості за кредитними договорами від 5 березня 2007 року у розмірі 142 460 доларів США, 12 липня 2007 року 62 000 доларів США, 18 березня 2008 року 138 000 доларів США. У забезпечення кредитних договорів в іпотеку банку було передано нежитлову будівлю загальною площею 214,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язання банком у тексті договорів були встановлені в іноземній валюті, але гроші видавались в українській гривні, що повністю виключає отримання кредиту в доларах США. Крім того, на думку ОСОБА_3 , вона вже погасила борг навіть у більшому розмірі, ніж сума кредиту. У червні 2017 року її було визнано потерпілою у кримінальному провадженні, у жовтні 2017 року пред`явлено цивільний позов, а в листопаді 2017 року постановою слідчого нерухоме майно визнано речовим доказом.

Із офіційного сайту ДП «СЕТАМ» заявниці стало нещодавно відомо про те, що вже призначено аукціон з реалізації її нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку ОСОБА_3 , заінтересовані юридичні особи вже заволоділи її грошовими коштами в розмірі 89 000 доларів США і прагнуть заволодіти ще й нерухомим майном шляхом обману та зловживання довірою, що є підставою для накладення на таке майно арешту.

У судове засідання заявник, слідчий та прокурор не з`явились, повідомлялись слідчим суддею про час та місце розгляду клопотання.

За таких обставин слідчий суддя ухвалив розглядати скаргу за їх відсутності; фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 20 квітня 2017 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 192 КК України (кримінальне провадження № 0003393), відповідно до яких 19 квітня 2017 року до поліції надійшла ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси відносно скарги ОСОБА_3 , 1961 року народження, на бездіяльність СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області, щодо внесення відомостей про злочин.

Постановою слідчого від 7 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 10 листопада 2017 року нежитлову будівлю загальною площею 214,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до слідчого судді з цим клопотанням про арешт нерухомого майна потерпілої ОСОБА_3 , вона посилалась на необхідність збереження речового доказу та унеможливлення його незаконної, на її думку, реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно із ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Аналіз положень ст. ст. 170, 171, 173 КПК України в їх сукупності дає підстави для висновку про те, що потерпіла у кримінальному провадженні не уповноважена звертатись до слідчого судді з клопотанням про арешт належного їй нерухомого майна з метою забезпечення збереження речових доказів, а цивільний позивач (за умови пред`явлення цивільного позову) може заявляти клопотання про арешт майна виключно підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
З огляду на викладене, клопотання, подане потерпілою ОСОБА_3 про арешт її ж нерухомого майна з метою забезпечення збереження речових доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.131-132, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно та заборону його відчуження у кримінальному провадженні № 0003393 від 20 квітня 2017 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1