Справа № 317/3307/19
№/п 1-кп/317/153/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001129 від 13.09.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, українки, громадянки України, яка має повну загальну середню освіту, не одруженої, позбавлена батьківських прав, офіційно не працевлаштованої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не засуджувалася.

В скоєнні правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
29 червня 2019 року приблизно о 08 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, подолавши перешкоду у вигляді огорожі проникла на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 (Августинівська сільська рада, як зазначено в обвинувальному акті) Запорізького району, Запорізької області, звідки через розбите вікно проникла до приміщення будинку, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає викрала двосторонню алюмінієву драбину з 6 сходинками (2х6), вартістю 1073 грн 16 копійок згідно висновку експерта № 3214/19 від 23.09.2019, яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1073 гривень 16 копійок.

Щодо обставин скоєного правопорушення ОСОБА_4 пояснила наступне:

Вона скоїла правопорушення при обставинах, що викладені в обвинувальному акті. Повернула викрадене одразу після того, як до неї звернулися працівники поліції. В скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачена, потерпілий в своїх заявах, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченої (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом, мала психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю), характеризуючі особистість обвинуваченої обставини раніше не судима, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченої є щире каяття. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та звільнення від покарання з випробуванням.

Враховуючи особистість ОСОБА_4 , конкретні обставини кримінального провадження та тяжкість скоєного, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що для виправлення та перевиховування останньої слід призначити покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Клопотань про обрання запобіжного заходу від сторони обвинувачення не надходило.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 373-374, 376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якої призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на один рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти вказаний уповноважений орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ алюмінієву драбину вважати переданою за належністю власникові ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя Запорізького районного суду ОСОБА_1