Справа № 191/4426/19
Провадження № 1-кп/191/384/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за за №0001704 від 21.11.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Аули Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, утриманців не має, працює слюсарем в КЗ « Дніпропетровська обласна психіатрична лікарня», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участі в судовому засіданні: прокурора- ОСОБА_4 , обвинуваченого- ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5

Встановив:
18 листопада 2019 року приблизно о 18 год.00 хв., ОСОБА_3 , слідував в другому вагоні електропоїзду сполученням « Дніпро- Чаплине» по перегону ст.. Синельникове-2- ст..Роздори Придніпровської залізниці, що розташований в Синельниківському районі Дніпропетровської області. ОСОБА_3 побачив, як раніше невідома йому пасажирка вагону ОСОБА_5 , що сиділа на одній з ним лавці вагону вийшла в тамбур вагону для здійснення дзвінка по телефону, при цьому залишила свій рюкзак чорного кольору з особистими речами. Після чого ОСОБА_3 визначив для себе вказані предмети, як такі, що можна звернути на свою користь і у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

18 листопада 2019 року в 18 год.00 хв. ОСОБА_3 , котрий знаходився в другому вагоні електропоїзда сполученням « Дніпро- Чаплине» по перегону ст. Синельникове-2- ст..Роздори Придніпровської залізниці, що розташований в Синельниківському районі Дніпропетровської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, припускаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, та в тому, що його дії носять таємний характер, діючи умисно із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника викрав рюкзак чорного кольору з особистими речами та грошовими коштами в сумі 170 грн, які належать ОСОБА_5 . З викраденим майном ОСОБА_3 вийшов з електропоїзду на платформу 251 км перегону ст. Синельникове-2- ст..Роздори Придніпровської залізниці, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток, згідно висновку експерта №19 від 27.11.2019 року на загальну суму 3046 грн.70 коп.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив обставини так як зазначено в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати, розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, майно повернуто під час досудового розслідування, не заперечувала проти призначення покарання у вигляді штрафу.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки сторонами кримінального провадження не оспорювались фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, тому вислухавши думку сторін кримінального провадження, та роз`яснивши обвинуваченому положення ст.349 КПК України, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд дійшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України - є визнання винуватості, щире каяття..

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

Суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий, визнав свою провину.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 статті 185 КК України у вигляді штрафу.

Цивільний позов потерпілою до початку судового розгляду не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_6 , відповідно до ст.124 КПК України.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 ( шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирався.

Речові докази: рюкзак чорного кольору фірми « New balance» ( а.с.30-31 т.2), який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь експерта ОСОБА_7 ( номер ОКПП НОМЕР_1 , номер картки НОМЕР_2 ) процесуальні витрати за проведення експертизи №3933/19 від 27.11.19 р. в сумі 300 ( триста) гривень ( а.с.33 т.2).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1