Справа № 405/1222/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у кримінальному провадженні № 0000897 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000897 від 16.12.2019 за за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст.162 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.12.2019 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовець служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 прибув на автомобілі марки ВАЗ, модель 21011, з номерним знаком НОМЕР_2 , білого кольору до місця проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Використовуючи заздалегідь приготований бензиновий ріжучий інструмент «GoodLuck» модель «GL4000M» пошкодив запірний пристрій дверей будинку та незаконно проник до нього.
В подальшому перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому сину ОСОБА_4 . ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та своїй колишній дружині ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 наніс удари кулаком правої руки по голові ОСОБА_5 , після чого наніс удари кулаком правої руки ОСОБА_4 після чого почав її душити.
Крім того, пребуваючи в вказаному будинку, ОСОБА_3 шляхом погроз та примусу відкрито заволодів ОСОБА_4 , а саме взявши її за одяг, вивів останню з квартири, після чого, примусово посадив потерпілу на заднє сидіння автомобіля марки ВАЗ, модель 21011, з номерним знаком НОМЕР_2 , білого кольору, та почали рух в напрямку кар`єру м. Мала Вика, тим самим вчинивши викрадення людини.
Прибувши до кар`єру, ОСОБА_3 витягнув потерпілу ОСОБА_4 з автомобілю та кинув на землю, де продовжив нанесення останній ударів руками та ногами в різні частини тіла. Після цього погрожуючи металевими обценьками висловлював намір видалити ОСОБА_4 її зуби, але намір не реалізував. В подальшому ОСОБА_3 знову примусово посадив потерпілу ОСОБА_4 на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки ВАЗ, модель 21011, з номерним знаком НОМЕР_2 , білого кольору, та почав рух в напрямку місця проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 примусово, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, завів потерпілу ОСОБА_4 до будинку, та зачинивши двері, утримував потерпілу в даному будинку, тобто в місці, де вона не бажала перебувати, не даючи змоги вільно залишити його. Перебуваючи в будинку ОСОБА_3 продовжував наносити ОСОБА_4 удари ногами та руками в різні частини тіла, чим заподіював їй фізичні страждання та тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта №91 від 17.12.2019 року на тілі ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця правої лобної ділянки голови, садна лівої поперекової ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експерта №92 від 17.12.2019 року на тілі ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців шиї, ділянки лівого плечового суглобу, та поперекової ділянки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В ході досудового розслідування органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 було кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь для нанесення тілесних ушкоджень та за ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі і викрадення людини. 18.12.2019 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.296 та ч.2 ст.146 КК України.
14.02.2020 року постановою військового прокурора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 строк досудового розслідування кримінального провадження №0000897 було продовжено до трьох місяців тобто до 17.03.2020 року.
Під час проведення подальшого досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 на передодні події мав конфлікт з ОСОБА_4 від якого в нього виникли особисті неприязні відносини із нею. Відповідно до постанови Великої палати Верховного суду від 03.07.2019 року у справі №288/1158/16-к обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти порядку та моральності від злочинів проти особи.
За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 10 дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. На підставі вищезазначеного 19.02.2020 року постановою слідчого діяння ОСОБА_3 було перекваліфіковано з ч.4 ст.296 на ч.1 ст.125 КК України.
Крім того 19.02.2020 надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 16.12.2019 ОСОБА_3 незаконно проник до її житла. Вказані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000043 від 19.02.2020. 20.02.2020 року постановою прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000043 від 19.02.2020 було об`єднано із кримінальним провадженням №0000897 від 16.12.2019.
16.12.2019 року в період часу з 17:32 год. по 19:37 год. було проведено огляд місця події домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 під час проведення якого було вилучено автомобіль ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_2 , довіреність на вказаний автомобіль, договір обов`язкового страхування №АО/2566477 від 12.12.2019, договір добровільного комплексного страхування №108213 від 12.12.2019, шкіряня куртка чорного кольору, бензопила марки «GoodLuck» червоного кольору, металеві обценьки, мобільний телефон «Nokia».

Після проведення ОМП слідчий не звернувся до суду із клопотанням про накладання арешту на вилучене майно, а тому воно згідно чинного КПК являється тимчасово вилученим майном та відповідно до ст. 171 та 173 КПК України підлягає поверненню особі у якої воно було вилучено. А тому виникла необхідність в тимчасовому доступі до речей та документів, а саме: автомобіль ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_2 , довіреність на вказаний автомобіль, договір обов`язкового страхування №АО/2566477 від 12.12.2019, договір добровільного комплексного страхування №108213 від 12.12.2019, шкіряна куртка чорного кольору, бензопила марки «GoodLuck» червоного кольору, металеві обценьки, мобільний телефон «Nokia».

Відповідно до вимог п.16 про Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014, встановлено, що лише у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, зазначається про неможливість іншим способом довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей і документів. За таких обставин вимога слідчих суддів до осіб, які звертаються із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, доводити, що іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, неможливо, є неправомірною.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що речі і документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, виникла необхідність отримати тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: автомобіль ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_2 , довіреність на вказаний автомобіль, договір обов`язкового страхування №АО/2566477 від 12.12.2019, договір добровільного комплексного страхування №108213 від 12.12.2019, шкіряна куртка чорного кольору, бензопила марки «GoodLuck» червоного кольору, металеві обценьки, мобільний телефон «Nokia», які перебувають (можуть перебувати) у володінні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасники на розгляд клопотання не з`явились, слідчим надано заяву про розгляд клопотання без його участі та підтримав клопотання.

Захисники адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 надали заяву про розгляд клопотання слідчого без їх участі, при цьому не заперечували проти тимчасового доступу до речей та документів щодо шкіряної куртки чорного кольору, бензопили марки «GoodLuck», модель GL 4000М», червоного кольору, мобільного телефону марки «Nokia», темного кольору та металевих обценьок, в іншій частині клопотання просили відмовити, оскільки автомобіль та документи прокурором повернуті підозрюваному ОСОБА_3 згідно постанови про часткове задоволення клопотання від 28 лютого 2020 року.

Дослідивши надані стороною кримінального провадження матеріали, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Статтею 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п.4, п.5 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів стороною кримінального провадження, крім іншого, має бути зазначено підстави вважати, що речі та документи до яких планується отримати тимчасовий доступ перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, а також значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Крім того, відповідно до ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, а також самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
В зв`язку з чим відзначається, що слідчим не доведено, що речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, перебувають саме у володінні ОСОБА_3 , а також не вказано значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а тому вказане свідчить про відсутність передбачених законом підстав для постановлення ухвали про надання тимчасового доступу до речей і документів, та в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.160-164 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання т.в.о. слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про надання тимчасового доступу до речей і документів - відмовити.

Ухвала не оскаржується.
Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_11