Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/66/2020 Справа №641/215/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі прокурора ОСОБА_2 ,
представника Качанівської ВК№54 ОСОБА_3
засудженої ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова спільне подання в.о. начальника державної установи «Качанівська виправна колонія № 54» ОСОБА_6 , голови спостережної комісії в Слобідському районі ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -
В С Т А Н О В И В:
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника державної установи «Качанівська виправна колонія № 54», голови спостережної комісії в Слобідському районі про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 .
В обґрунтування свого подання посилались на те, що засуджена ОСОБА_4 відбула встановлену законом частину покарання, довела своє виправлення, а тому є підстави для її умовно-дострокового звільнення.
Представник Качанівської ВК № 54 надала пояснення, аналогічні викладеним в поданні. Просила вимоги подання задовольнити.
Засуджена подання про умовно-дострокове звільнення підтримала, просила задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , при цьому зазначив, що відповідно до КВК України, засуджена своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці повинна довести своє виправлення. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Однак, ОСОБА_4 свою вину не визнавала протягом всього часу розгляду кримінальної справи відносно неї, й, вину визнала, лише перед розглядом питання про її умовно-дострокове звільнення, тому прокурор вважав, що визнання провини та каяття у вчиненому злочині з боку засудженої є формальними. Вважав, що засуджена ОСОБА_4 своє виправлення не довела, при цьому, характеризується посередньо, має вісім стягнень, завдані матеріальні збитки не відшкодувала. Викладені обставини свідчать про те, що засуджена лише почала ставати на шлях виправлення.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 засуджена 21.03.2018 року вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.121 КК України до 08 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.02.2016 по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 14.06.2018 року вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.03.2018 року в частині призначення покарання змінений та призначено ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.121 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі
Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.10.2018 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 та ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 14.06.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку 03.02.202016 року, кінець строку 22.09.2020 року. Станом на 02.03.2020 року відбута частина строку складає 06 років 05 місяців 10 днів, невідбута частина строку 06 місяців 20 днів.
Відповідно до характеристики Качанівської виправної колонії № 54 від 15.01.2020 року, де ОСОБА_4 перебуває в місцях позбавлення волі, остання знаходиться з 11.02.2016 року. Під час перебування в Київському слідчому ізоляторі характеризувалася посередньо, мала вісім дисциплінарних стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мала. З 20.08.2018 року відбуває покарання в Качанівській ВК № 54. За час відбування покарання, характеризується добре. Два рази заохочувалась адміністрацією установи, стягнень, не має. В установі працевлаштована швачкою з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться добре. Порушень правил техніки безпеки не допускає. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Вину за вироком суду у скоєному не визнала, але на даний час розкаюється.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як витікає зі змісту вказаної статті кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у кожному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.
Розв`язуючи дане клопотання, суд виходить з того, що згідно положень закону, умовно-дострокове звільнення засудженого можливе за обов`язкової і одночасної наявності для цього підстав і умов саме в їх сукупності, в тому числі - не тільки щодо фактичного відбуття засудженим встановленої законом частини призначеного судом покарання, а й виправлення засудженого.
З огляду на викладене, враховуючи особу засудженої ОСОБА_4 , яка, будучи засудженою за вчинення, злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, відбула частину строку покарання, яка складає 06 років 05 місяців 10 днів, невідбута частина строку 06 місяців 20 днів, зважаючи на її відношення до вчиненого злочину, яке змінилось лише незадовго до розгляду питання про направлення матеріалів для розгляду питання про умовно-дострокове звільнення, враховуючи, що згідно особової справи вона лише стає на шлях виправлення, за весь час відбування покарання характеризується неоднозначно, як негативно, так і добре, не відшкодувала завданих матеріальних збитків, суд дійшов висновку, що всі вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженої, стійке становлення її на шляхи виправлення, усунення з її психіки порочних нахилів, що сприяли вчиненню злочину, та одночасне прищеплення їй таких поглядів і звичок в дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Таким чином, засуджена ОСОБА_4 на даний час тільки стає на шлях виправлення, але не довела свого виправлення, а також факту недоцільності подальшого виконання призначеного покарання внаслідок досягнення цілей покарання в процесі його відбування, а тому, до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що дане клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_4 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
В задоволенні подання в.о. начальника державної установи «Качанівська виправна колонія № 54» ОСОБА_6 , голови спостережної комісії в Слобідському районі ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 діб. Для засудженої строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Суддя- ОСОБА_1