Справа № 209/202/20
Провадження № 1-кп/209/259/20
16 березня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, працює вантажником на ПрАТ «Оріль-лідер», розлученого, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -
На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.10.2007 про стягнення аліментів видано виконавчий лист №2-3302 від 12.10.2007, згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , щомісячно, починаючи з 16.08.2007, до досягнення дитиною повноліття. 22.03.2019 року та 05.11.2019 року державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попереджено про кримінальну відповідальність під особистий підпис за злісне ухилення від сплати аліментів, зобов`язано з 3-х денний термін надавати довідку з місця роботи державному виконавцю для направлення виконавчого листа за місцем роботи; про попередження державного виконавця про зміну місця проживання або роботи, про щомісячне (щоквартальне) надання державному виконавцю копій квитанцій про сплату аліментів. Однак, ОСОБА_5 , будучи попереджений про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом сплати аліментів, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини (аліментів), діючи умисно, став на шлях ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, допустивши таким чином заборгованість зі сплати аліментів.
У період часу з грудня 2012 року по 27.12.2019 року, ОСОБА_5 , з 18.04.2019 року офіційно працюючи на ПрАТ Оріль-лідер та отримуючи дохід, про місце роботи державного виконавця не повідомляв, маючи заробіток, аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина: з грудня 2012 року по 27.12.2019 року, тобто протягом 7 років та 1 місяця, у розмірі 139178 гривень 34 коп.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутністю.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив те, що дійсно він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_9 , він деякий час працював, але рішення суду про стягнення аліментів не виконував, аліменти на утримання неповнолітнього сина не сплачував. Неодноразово викликався до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ, де перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина, а також попереджався про необхідність погашення заборгованості по сплаті аліментів. У скоєному щиросердечно покаявся, просив суд суворо його не карати.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду йому роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) від відмовився, оскільки може захищати себе самостійно.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним повністю, а також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, обвинувачений ОСОБА_5 розуміє неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Згідно висновку досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_5 , складеної фахівцем І категорії Дніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_10 , ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, не становить високої небезпеки для суспільства, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.
Щире каяття та повне визнання своєї вини, суд відносить до обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем мешкання характеризується задовільно, особисте відношення обвинуваченого до скоєного злочину.
Беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин що обтяжують його покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, і покарання йому слід призначити у межах санкції частини 1 статті 164 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України відсутні.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1