ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 648/4181/19
Провадження № 11-сс/819/24/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: продовження запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001091 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 24.12.2019 року про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Погребище Вінницької області, громадянина України, пенсіонера, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2019 року клопотання слідчого частково задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 21.02.2020 року включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, посилається на те, що рішення є незаконне, необґрунтоване та таке, що прийняте з порушенням норм кримінального, кримінального процесуального права, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практик ЄСПЛ, дана ухвала не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. Слідчим не доведено обґрунтованість підозри та обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність продовження такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Також, апелянт вказує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є одинокою людиною похилого віку із поганим здоров`ям, має достатній рівень освіти та чудово розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання. Просить скасувати ухвалу і постановити нову, обравши ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, думку захисника, який підтримав апеляційні вимоги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, має негативну характеристику, не має стійких соціальних зв`язків, крім того, останній порушив умови раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим було змінено запобіжний захід на більш суворий, таким чином, враховуючи те, що ризики, зазначені в ст..177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися, підстав для застосування судом більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не має.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає наявні у справі матеріали достатніми для доведення існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися і виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наведеними в клопотанні слідчого доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Також, згідно матеріалів кримінального провадження, на теперішній час необхідно провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу, а тому, 23.12.2019 року була винесена ухвала слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області у кримінальному провадженні №0001091 про направлення підозрюваного ОСОБА_8 до КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня «Дніпропетровської обласної ради» для проведення останнього стаціонарної судово-психіатричної експертизи, також, 24.12.2019 року ухвалою слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 03.03.2020 року.

Таким чином, слідчим суддею прийнято рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , яке відповідає вимогам КПК України і підтверджується наявними у кримінальному провадженні матеріалами, які свідчать про наявність вищезазначених ризиків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.
Посилання захисника на те, що слідчим не доведено обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність продовження такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки, ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами. Доводи адвоката про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є одинокою людиною похилого віку із поганим здоров`ям, має достатній рівень освіти та чудово розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання, не можуть слугувати стримуючим фактором та не спростовують заявлених ризиків.

Інші твердження сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких апелянт просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 21.02.2020 року включно без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4