Справа № 127/7232/20
Провадження №11-сс/801/276/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2019 у кримінальному провадженні №0000247, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 26.05.2020 з визначенням застави в розмірі 3 153 000 грн., відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне, Ізмаїльського району, Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється за ч. 5 ст. 185 КК України в тому, що він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, в ніч на 28.03.2020, на вантажному автомобілі марки "МЕРСЕДЕС-БЕНЦ", д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_13 , під його керуванням, з метою вчинення крадіжки приїхали до

АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на автомобілі марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , під`їхали до металевого ангару, що належить ФГ «Родина В», власником якого є ОСОБА_14 , після чого, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до вказаного ангару та шляхом демонтажу металевої стіни, проникли у середину, звідки таємно викрали хімічні засоби захисту рослин.

В подальшому вказані засоби захисту рослин перевантажили з автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 до вантажного автомобіля марки "МЕРСЕДЕС-БЕНЦ", д.н.з. НОМЕР_1 , та покинули територію фермерського господарства «Родина В» і вирушили у напрямку м. Одеса.

Згідно з проведеною інвентаризацією ОСОБА_8 завдав фермерському господарству "Родина В" матеріальної шкоди на загальну суму 4469824,83 гривень (чотири мільйони чотириста шістдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 73 коп.).

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою мотивував прийняте рішення тим, що йому оголошено про підозру у вчиненні злочину за який законом передбачена максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, він не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, осіб на утриманні не має, що в свою чергу свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів.

Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, оскільки йому відомі особисті дані та адреси вказаних осіб, а також може вчинити новий злочин. Жоден інший, ніж взяття під варту, запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, адже особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть обмежити можливість ОСОБА_8 виїхати за кордон, а також вчинити інші злочини.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі залишення запобіжного заходу без змін, просить зменшити розмір застави.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що слідчий передчасно в ухвалі вказав про факт вчинення підозрюваним злочину, а затримання було з порушенням.

На думку адвоката, ризики щодо підозрюваного, які передбачені ст. 177 КПК України та наведені у клопотанні слідчого, не підтвердженні жодними доказами та гуртуються на припущеннях прокурора.

Так, ОСОБА_8 має постійне місце проживання та території Одеської області, позитивно характеризується, позитивно характеризується, неофіційно працевлаштований, тобто має міцні соціальні зв`язки. Жодним чином підозрюваний не збирається перешкоджати слідству та має намір сприяти розкриттю злочину. Окрім того, підозрюваний хворіє, а належне лікування в СІЗО не може бути забезпечене.

Захисник також звертає увагу на те, слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не виконанні вимоги ст. 176 КПК України щодо забезпечення доведення прокурором неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, а сама лише тяжкість злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи зі змісту п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя мав мотивувати необхідність та доцільність визначення застави в вигляді 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, однак цього не зробив, допустивши таким чином порушення щодо розміру застави.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та обрати домашній арешт, або хоча б зменшити розмір застави у відповідності з вимогами п.3 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів клопотання, підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 185 КК України є обґрунтованою, тобто існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.
Санкція ч. 5 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна та згідно ч. 4 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Тому слідчий суддя, врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вірно застосував запобіжний захід ОСОБА_10 тримання під вартою. При цьому Суд зауважує, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі мотивував неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.
Колегія суддів погоджується із передчасністю тверджень слідчого судді щодо доведеності факту вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак це не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Водночас колегія суддів погоджується із апеляційною скаргою адвоката щодо невмотивованості визначення розміру застави.
Відповідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Однак слідчий суддя визначаючи заставу у розмірі 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в оскаржуваній ухвалі не зазначає які виключні випадки він встановив для прийняття такого рішення.
Виключні випадки відсутні і в клопотанні слідчого, а тому розмір застави слід визначити в межах вимог п.3 ч.5 ст.182 КПК України.
З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу.
Враховуючи, що викрадене у потерпілої майно було вилучено, підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується, жодної інформації про суттєве матеріальне становище підозрюваного слідство не надало, а розмір застави не може бути завідомо непомірним для останнього, Суд вважає можливим встановити заставу більш наближену до мінімального розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України - у розмірі ста прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що становить 210 200 грн, що у випадку її внесення забезпечить виконання підозрюваним передбачених нормами КПК України обов`язків, які слід на нього покласти.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2020 відносно ОСОБА_8 - скасувати.
Клопотання слідчого задовольнити, застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання до 14 год. 00 хв. 26 травня 2020 року.
Визначити розмір застави в сумі 210 200 гривень, що становить 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 у разі внесення застави до 26.05.2020 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі невиконання покладених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3