Справа №212/1354/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002223 від 05 жовтня 2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи призовником відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році» № 22/2019 від 30 січня 2019 року, у встановленому законом порядку згідно результатів медичного обстеження від 28.08.2019 та за рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , був визнаний придатним до строкової військової служби та згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призваний на строкову військову службу.
ОСОБА_3 , будучи повідомленим особисто під розписку 29 серпня 2019 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність явки 01.10.2019 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини, умисно, не маючи підстав для відстрочки чи звільнення від призову на строкову військову службу, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, 01 жовтня 2019 року без будь-яких поважних причин не з`явився для відправлення на збірний пункт, тим самим умисно ухилився від призову на строкову військову службу. В теперішній час і в майбутньому проходити строкову військову службу не бажає, у зв`язку з чим звернувся із письмовою заявою до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України, а саме ухилення від призову на строкову військову службу.
17 лютого 2019 року між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та визначились з його правовою кваліфікацією за ст. 335 КК України, в угоді викладені всі істотні обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість.
Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_3 за ст. 335 КК України покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік, поклавши обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для вирішення цього питання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від яких потерпілих немає.
Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 ухилився від призову на строкову військову службу, і, враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди, за якою призначити обвинуваченому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дію якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст. 314, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 лютого 2020 року, укладену між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0002223.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1