Справа № 1-5/2006
Провадження № 1/592/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року м.Суми Ковпаківський районний суд м.Суми у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м.Суми клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.6 і п.13 ч.2 ст.115 КК України.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.01.2020 року ОСОБА_9 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою по 17 березня 2020 року включно.
До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою. Клопотання прокурор обгрунтовує тим, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_9 є обгрунтованим у повному обсязі. В даному випадку наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, є особою, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Є достатні підстави для застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою унеможливлення його ухилення від суду, перешкоджання встановленню обставин кримінального правопорушення. Інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків. Представники потерпілих підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Доводи обгрунтовують тим, що обвинувачення є необгрунтованим, не має жодних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у обвинуваченого не має мети ухилитися від явки до суду, він бажає приймати участь в розгляді справи в суді і зацікавлений у встановленні судом істини у справі. Взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Європейський суд з прав людини зазначив, що після спливу певного проміжку часу наявність обвинувачення у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою. ОСОБА_9 має постійне місце проживання, може перебувати як за місцем своєї реєстрації, так і проживати в м.Суми. Він має батьків похилого віку, які потребують його допомоги.
Згідно з ст.331 КПК України (2012 року) під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Крім того, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку, якщо судове провадження не буде завершено до його спливу. За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити тримання під вартою обвинуваченій особі на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше та інше.
ОСОБА_9 обвинувачується (обгрунтовано підозрюється) у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 , п.6 і п.13 ч.2 ст.115 КК України, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ( Справа «Мюррей проти Сполученого Королівства»).
Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, врахувавши підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що на цьому етапі судового розгляду справи існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_9 може переховуватися від суду, а застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в клопотанні прокурора ризикам.
Про ризик переховування від суду свідчить те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, які є особливо тяжкими, за які законом визначено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15-ти років або ж довічне позбавлення волі. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, можливість ухилитися від суду. Це може вплинути на волевиявлення ОСОБА_9 переховуватись від суду до закінчення загального строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Це дає обгрунтовані підстави для висновку про наявність ризиків щодо вчинення ОСОБА_9 дій, направлених на перешкоджання судового розгляду.
Ризик незаконного впливу на учасників судового розгляду підтверджується тим, що ОСОБА_9 через тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, може незаконно впливати на свідків, оскільки судом не закінчено дослідження доказів у кримінальній справі.
Отже, ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися.
Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Ігнатов проти України», в яких зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конретної справи.
Вирішуючи питання про необхідність продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих, оскільки відбулося посягання на життя людини, що є найвищою соціальною цінністю згідно з ст.3 Конституції України.
З врахуванням існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні насильницьких злочинів, що потягли за собою загибель людей, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатні для запобігання встановленим ризикам, тому суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 з 10 березня 2020 року по 08 травня 2020 року включно.
Керуючись ст.ст.177, 178, 199, 331 КПК України 2012 року,-
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , 1977 року народження, з 10 березня 2020 року по 08 травня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а ОСОБА_9 в той же строк з моменту вручення копії ухвали

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3