Справа № 196/1222/18
№ провадження 1-кп/196/5/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, вірмен, маючого неповну середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника

обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
28.05.2018 року, близько 21.10 год., ОСОБА_3 за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження №0000397, проходячи повз приміщення магазину "Золушка", розташованого за адресою: вул.Центральна (Комсомольська), 105-а смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_6 , маючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, впевневшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, у них виник спільний злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, а саме камери відеоспостереження марки "Tecsar", яка знаходилась під дахом на стіні вказаного магазину.

ОСОБА_3 , реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, з корисливих мотивів, переконавшись в таємності протиправних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, умисно, за попередньою змовою групою осіб, руками підсадив особу, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження №0000397, до даху магазину "Золушка", котра шляхом вільного доступу почала знімати зі стіни даного магазину камеру відеоспостереження марки "Tecsar".

В цей час, дії ОСОБА_3 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження №0000397, які розпочато таємно, були помічені ОСОБА_7 , який проходив повз вказаного магазину та почав в словесній формі вимагати їх припинити протиправні дії.

ОСОБА_3 , почувши зауваження, та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження №0000397, розуміючи, що їх дії щодо викрадення майна, перестали бути таємними для оточуючих, та не зважаючи на вимоги про припинення злочину та повернення майна, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, ОСОБА_3 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження №0000397, відкрито викрали камеру відеоспостереження марки "Tecsar", вартістю 588,43 грн., що належить ОСОБА_6 .

Після вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_7 намагався затримати ОСОБА_3 , схопивши його обома руками за одяг, але останній вирвався та з місця злочину зник. Особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження №0000397, з місця вчинення злочину також зникла, розпорядившись, викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватість по ч.2 ст.186 КК України не визнав та показав, що дійсно 28.05.2018 року, близько 21.00 год., він сидів з ОСОБА_8 в кафе "Люкс" на літньому майданчику в смт Царичанка, де розпивали спиртні напої. Відеокамеру він не знімав. ОСОБА_8 зірвав камеру з стіни магазину"Золушка", залізши по трубі. Він від ОСОБА_8 знаходився метрів за 4-5 і говорив, щоб той зліз і не робив цього. ОСОБА_9 він знає, а ОСОБА_10 не знає. В той день, з ОСОБА_9 він не зустрічався і не випивали.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується показаннями потерпілої та свідків, допитаних судом.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 28.05.2018 року, ввечері, їй зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що була крадіжка камери зовнішнього відеоспостереження з належного їй магазину "Золушка". Коли вона прибула на місце скоєння злочину, там був ОСОБА_7 , який розповів про викрадення камери відеоспостереження двома невідомим особами та віддав їй знайдений ним телефон після події. Оглядаючи телефон вона побачила в ньому фото ОСОБА_12 . Шкоду їй не відшкодовано, цивільний позов не пред`являє. Прохала суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.

Також, в судовому засіданні пояснила, що камера відеоспостереження знаходилася під самим дахом магазину з задньої сторони зліва на вуглу, тому одна особа її зірвати не може, так як камера розташована так, що без сторонньої допомоги дістати її неможливо, бо в такому випадку сам факт крадіжки було б зафіксовано на камері відеоспостереження, а так монітор камери не зафіксував особу, яка її зривала. Камеру відеоспостереження встановили у березні 2018 року, а висота, на якій була розміщена камера під дахом від землі близько 2,5-3 метри. Камеру встановлювали спеціалісти, які оглядали приміщення магазину і вона була прикріплена таким чином, щоб був повністю охоплений огляд задньої сторони магазину та щоб її не можливо було дістати. Протокол огляду місця події не підписала, але дійсно була присутня при огляді місця події слідчим ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 28.05.2018 року, після 21.00 год., від магазину "Люкс" в сторону магазину "Золушка" в смт Царичанка він їхав на велосипеді, побачив двох чоловіків, які стояли на вуглу ззаді біля магазину "Золушка". Один чоловік стояв знизу, підсаджуючи руками другого вверх. Побачив, що той чоловік, що був зверху, знімав відеокамеру і крикнув, що "для чого ви це робите". Один чоловік сидів зверху іншого чоловіка. Той чоловік, який був зверху зістрибнув і побіг з камерою. Іншого, який як потім виявилося був ОСОБА_3 , він схопив за руку. ОСОБА_3 лише сказав, що це не він, вирвався і теж втік. На літньому майданчику біля кафе "Люкс" нікого не було.

Потім він поїхав до магазину "Оазис", що в смт Царичанка по вул.14- Гвардійської дивізії, щоб повідомити, що з магазину "Золушка" зняли відеокамеру та про це повідомити ОСОБА_6 . ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_6 про крадіжку та повідомила поліцію про вчинення злочину. Потім, повернувся на місце вчинення злочину з фонарем та знайшов телефон, там де стояв обвинувачений ОСОБА_3 , який він загубив, коли тікав. Він їхав на велосипеді зі сторони кафе "Люкс" і побачив як зверху, з вугла, ззаді приміщення знімали камеру, так як їхав саме за приміщенням магазину "Золушка". Знизу та підтримував іншого стояв саме ОСОБА_3 . Відеокамера була розташована досить високо і один чоловік без сторонньої допомоги не мав можливості її дістати. При цьому, ОСОБА_3 не кричав, щоб інша особа злізала. Хто був інший чоловік він не знає.

Свідок ОСОБА_14 , фізична особа-підприємець, в судовому засіданні пояснила, що 25.08.2018 року, близько 20.00 год., вона знаходилася в магазині "Оазис", який розташований в смт Царичанка по вул.14-ї Гвардійської дивізії, коли зайшов ОСОБА_7 з проханням викликати поліцію, оскільки на магазині "Золушка" двоє хлопців зняли відеокамеру, одного з яких він схопив та впізнав, а саме: це був ОСОБА_3 , а інший втік. Також, він повідомив, що в когось з двох хлопців, щось випало чи документи чи щось інше.Вона повідомила ОСОБА_6 про те, що з її магазину зняли відеокамеру.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що працює продавцем в магазині "Золушка". У березні 2018 року на магазині встановили відеокамеру, яку розмістили вище газової труби, під дахом, за 10-15 см до нього, по трубі був протянути провід, вертикальна труба за 2 м від вугла. Якщо лізти по вертикальній трубі, то камера б зафіксувала особу. Відеокамеру і розміщували так, щоб без сторонньої допомоги одна людина не мала можливості її зняти.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2018 року, вже темніло, близько 21.00 год., він розпивав один спиртні напої біля кафе "Люкс" в смт Царичанка по вул.Центральна. Потім вирішив йти додому в сторону магазину "Явір" від кафе "Люкс", навпростець, поза приміщенням магазину "Золушка". Там хтось стояв, він зупинився, а потім хтось закричав стій і він злякався та побіг. Прийшов додому та ліг спати. Відеокамеру з ОСОБА_12 він невикрадав з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". До цього злочину він не причетний.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні 11.10.2018 року пояснив, що в травні, в 20-х числах 2018 року, він сидів з ОСОБА_9 в кафе "Люкс" в смт Царичанка на літньому майданчику та випивали спиртні напої. Потім підійшов ОСОБА_3 з особою, яка йому невідома, присіли за столик, розмовляли 5-10 хв. Першим встав і пішов невідомий хлопець, а потім за ним пішов і ОСОБА_3 . Вони пішли поза приміщенням кафе "Люкс". Бачив як той пацан по стіні карапкався, а ОСОБА_3 стояв від нього за 2 м та казав, що не потрібно такого робити. ОСОБА_3 не допомагав тому хлопцеві дістатися до відеокамери. Потім якийсь чоловік на велосипеді туди під`їхав і там вони спілкувалися. Він особисто тоді був сильно п`яний. Від місця, де вони сиділи і вживали спиртні напої та до магазину "Золушка" близько 15 м. Він не бачив як знімали відеокамеру. При цьому, в подальшому в судовому засіданні 04.02.2020 року свідок ОСОБА_10 свої покази надані раніше в судовому засіданні та під час проведення за його участю слідчого експерименту в якості свідка, не підтвердив, посилаючись на те, що в той день, коли відбувалася дана подія він був в сильному стані алкогольного сп`яніння, про що також наголошував раніше в судовому засіданні, коли вперше надавав покази, і тому йому все що він показував раніше показалося, раніше надані покази не підтвердив.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в кінці весни 2018 року він з ОСОБА_10 сиділи в кафе "Люкс" в смт Царичанка та випивали спиртні напої. Потім до них підійшли ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , присіли за столик та допили пиво. Після чого вони пішли. Потім почув як ОСОБА_3 кричав "що ти робиш?". Він сидів спиною до того місця, де проходила вказана подія, та повернувся на крик. Де хто стояв він не бачив, бо вже сіріло та був сильно випивши. Потім під`їхав туди чоловік на велосипеді. Вони вирішили піти звідти. Хто куди тікав він не бачив. ОСОБА_10 був сильніше п`яний, чим він. Точно сказати, що було не може, так як був дуже п`яний.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що протокол огляду місця події складав 28.05.2018 року за участю двох понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , та за участю потерпілої ОСОБА_6 . Протокол огляду не підписав сам та потерпіла ОСОБА_6 з технічних причин.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що 28.05.2018 року, точного часу не пам`ятає, була запрошена в якості понятої, коли зірвали камеру відеоспостереження з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та зазначила, що з лівої сторони приміщення магазину бачила, що висів пучок проводів та провисав ще один провід. Протокол огляду місця події складав слідчий та підписувала його власноручно. При огляді місця події були присутні ОСОБА_17 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні надала покази аналогічні показам ОСОБА_16 .

Покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд оцінює критично, оскільки останні перебувають в дружніх відносинах з обвинуваченим, на час, коли сталася подія, перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння, що неодноразово підтверджували в судовому засіданні. Крім цього, свідок ОСОБА_10 в подальшому відмовився від показів, які надавав в судовому засіданні та під час слідчого експерименту, посилаючись на ту обставину, що на час скоєння злочину перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому йому все здалося, що також в свою чергу ставить під сумнів і покази свідка ОСОБА_9 , так як вони всі разом в той вечір розпивали спиртні напої, та свідчить, що в такий спосіб вони намагаються вигородити ОСОБА_3 , щоб обвинувачений уник покарання за вчинений злочин.

Крім показань свідків та потерпілої винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 по ч.2 ст.186 КК України також підтверджується наданими органом досудового розслідування та дослідженими судом письмовими та речовими доказами, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000276 від 29.05.2018 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_6 про те, що 28.05.2018 року, близько 21.10 год., невідомі особи, знаходячись біля магазину "Золушка", розташованого по вул.Центральна, 105-А в смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, викрали з її будівлі камеру зовнішнього відеоспостереження, належну ОСОБА_6 , чим останній було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 600 грн. (Т.1 а.с.46);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 від 28.05.2018 року про те, що 28.05.2018 року, близько 21.10 год., невідома особа, знаходячись поряд з належним їй магазином "Золушка" за адресою: вул.Центральна, 105 А смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, де таємно викрав камеру зовнішнього відеоспостереження (Т.1, а.с.49);

- фототаблицею до протоколу огляду місця події від 28.05.2018 року, на яких маються зображення місця розташування камери відеоспостереження на приміщенні магазину "Золушка", місце, де свідком ОСОБА_7 було виявлено мобільний телефон та мобільний телефон, який знайшов свідок ОСОБА_7 , належний ОСОБА_3 (Т.1, а.с.55, 56);

- копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.05.2003 року, а саме: нежитлова будівля, магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_18 (а.с.59-61);

- постановою слідчого про залучення до провадження речового доказу від 14.06.2018 року, а саме: мобільний телефон марки "Nokia" модель 6303 С 6, належного ОСОБА_3 (Т.1 а.с.62);

- квитанцією №153360 про прийняття речового доказу по кримінальному провадженню №0000276, а саме:мобільний телефон марки "Nokia" модель 6303 С 6 (Т.1 а.с.63);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.06.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_7 впізнав на фотознімку №3, а саме ОСОБА_3 , чоловіка, якого він затримав біля магазину "Золушка" 28.05.2018 року, близько 21.10 год. по вул.Центральна смт Царичанка (Т.1 а.с.63-65);

- протоколом проведення слідчого експерименту з план-схемою до нього від 21.06.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_7 показав місце позаду приміщення магазину "Золушка" по АДРЕСА_2 , де він 28.05.2018 року, помітив двох невідомих йому чоловіків, з яких один стояв під стіною магазину та інший чоловік стояв під ним на землі. Спочатку він подумав, що вони ремонтують камеру відеоспостереження, але потім він під`їхав на велосипеді до них ближче та зрозумів, що вказані особи намагаються викрасти камеру та зробив їм зауваження та попросив їх зупинити ті дії. Після чого вони почали тікати і в того чоловіка, який побіг першим, в руках був предмет схожий на камеру від якого звисав шматок дроту. Іншого чоловіка він схопив за одяг та намагався його затримати, але останній вирвався і побіг в сторону магазину "Явір", де він за ним прослідував та виявив в траві мобільний телефон. В ході експерименту було проведено замір висоти від землі до місця розташування камери зовнішнього відеоспостереження, яка становить 3 м 62 см (Т.1 а.с.66-70, 74, 75);

- CD-R диском до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 21.06.2018 року (Т.1 а.с.72);

- постановою слідчого про залучення до провадження речового доказу від 21.06.2018 року, а саме: відеозапис з проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , записаний на диск CD-R (Т.1 а.с.76);

- постановою слідчого про перекваліфікацію ознаки складу кримінального правопорушення по кримінальному провадженню №0000276, згідно якої перекваліфіковано ознаки складу кримінального правопорушення по кримінальному провадженню №0000276 із ч.2 ст.185 КК України на ч.2 ст.186 КК України (Т.1 а.с.77, 78);

- довідкою Царичанського РС філії Державної установи "Центр пробації" про перебування ОСОБА_3 на обліку, як засудженого 21.02.2018 року вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік (а.с.33);

- довідкою з лікарні про неперебування ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та перебування на обліку в наркологічному кабінеті з 2016 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання психоактивних речовин (а.с.84);

- копією вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 року, яким засуджено ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (Т.1 а.с.85-87);

- негативною довідкою-характеристикою з місця проживання ОСОБА_3 (Т.1 а.с.88);

- довідкою Царичанського об`єднаного райвійськомісаріату від 21.06.2018 року №1161 про перебування ОСОБА_3 на військовому обліку військовозобов`язаних, як засуджений (Т.1 а.с.89);

- вимогою про спецпервірку про судимість ОСОБА_3 , згідно якої він є раніше судимий (Т.1 а.с.90);

- копією ухвали Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06.07.2018 року про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю (Т.1 а.с.103-105);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №2513 від 02.07.2018 року, згідно якого вартість вуличної камери відеоспостереження марки "Tescar AHDW-1M-20F-eco", придбаної восени 2016 року становить 588,43 грн. (Т.1 а.с.109-114);

- ухвалою слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2018 року, згідно якої призначено амбулаторну психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_3 , до проведення якої залучено експертів КЗ "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" ДОР (Т.1, а.с.117, 118);

- висновком судово-психіатричного експерта №228 від 25.07.2018 року, згідно якого ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в теперішній час психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин, на даний час утримання. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у цей час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, може постати перед слідством та судом і нести кримінальну відповідальність. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (Т.1 а.с.119-121);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.08.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , згідно якого він розповів, що він 28.05.2018 року, близько 19.30 год., разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , перебували поблизу кафе "Люкс" по вул.Комсомольська в смт Царичанка, де сиділи за столиком та розпивали пиво. Потім, приблизно через півгодини, а саме о 20.00 год., зібралися йти додому та вставши пішли поза магазинами в напрямку додому. Зрівняшись з магазином "Золушка" ОСОБА_8 розігнався та відштовхнувшись від якогось предмету вхопився руками за металеву трубу повітряного газопроводу, а лівою ногою став на димохід, розташований на висоті близько 1-1,5 м від землі. Потім, ОСОБА_8 , тримаючись лівою рукою за газопровід, іншою рукою став відривати камеру відеоспостереження, розташовану на магазині вище дверей. Він говорив ОСОБА_8 , щоб він цього не робив, але останній не відреагував, та повідомив, що він знає кому можна продати камеру та заробити гроші. Він повідомив ОСОБА_8 , що за ці дії він буде відповідати сам. Раптово позаду він побачив якогось чоловіка, який рухаючись на велосипеді в їх напрямку і щось викрикував. ОСОБА_8 , зірвавши камеру, побіг в напрямку магазину "Явір". Він залишився на місці та коли під`їхав вказаний чоловік та спитав, що він тут робить, то він повідомив, що ніяких протиправних дій він не вчиняв, після чого останній його вхопив за руку. а він злякавшись, різко повернувся, вирвався від нього та став тікати (Т.1, а.с.130-134);

- CD диском із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 06.08.2018 року (Т.1, а.с.139);

- постановою слідчого про залучення до кримінального провадження №0000276 речового доказу від 06 серпня 2018 року, а саме: CD диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 06.08.2018 року (Т.1, а.с.140);

- фотокартками місця, де сиділи свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також місця розташування магазину "Золушка" по відношенню до інших поряд розташованих нерухомих об`єктів та місця скоєння злочину в кількості п`яти штук, які були зроблені стороною обвинувачення та відкриті у встановленому порядку стороні захисту та якими спростовуються покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснювали що могли бачити чи чути, що відбувалося 28.05.2018 року близько 21.10 год., так як з фотокарток вбачається, що відстань від місця, де знаходилися свідки та до місця скоєння злочину є досить значна, місцями розташовані дерева, які створюють перешкоду в обзорі. Також, з фотокартки місця скоєння злочину, а саме фасаду приміщення магазину "Золушка" вбачається, що відстань від землі та до місця, де була установлена камера відеоспостереження, а саме під дахом, становить більше 2 м, що свідчить, що самостійно будь-яка особа дотягтися із землі до місця, де була установлена камера відеоспостереження, без сторонньої допомоги в даному випадку не має можливості. Крім цього, дотягтися від газової труби, яка розташована найближче до вугла приміщення магазину, до місця, де була встановлена камера відеоспостереження також неможливо, через значну відстань, та вилізти по водосточній трубі також не має можливості, оскільки на ній не можливо втриматись, як вона рухлива (Т.1, а.с.162-165);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.06.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_10 , в ході якого свідок ОСОБА_10 , пояснив, що точної дати він не пам`ятає, близько року тому назад, у вечірній час доби, вони з ОСОБА_9 сиділи за столиком на літньому майданчику біля кафе "Люкс", де розпивали спиртні напої, до них підійшов ОСОБА_19 разом з невідомим йому чоловіком, потім вони з ними випили по келиху пива. Після чого, ОСОБА_12 підвівся та повідомив, що йде додому, а також і той невідомий чоловік підвівся та пішов за ОСОБА_12 . Потім він почув як ОСОБА_12 почав комусь кричати "куди ти лізеш", проте в цей час іншого невідомого хлопця не бачив та лише чув крик, в сторону вчинення місця злочину він також не дивився (Т.2, а.с.62-67);

- DVD-R диском з відеозаписом слідчого експерименту від 07.06.2019 року за участю свідка ОСОБА_10 (Т.2, а.с.72);

- протоколом проведення слідчого екпсерименту від 16.01.2020 року за участю свідка ОСОБА_7 , біля приміщення магазину "Золушка" по вул.Центральна, 105-А смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, в ході якого свідок добровільно розказав та показав, що 28.05.2018 року, близько 21.10 год., він їхав зі сторони магазину "Люкс" в напрямку дому та коли їхав за магазином біля магазину "Золушка" з задньої сторони на кутку стіни побачив двох чоловіків, один з яких стояв на кутку магазину і підтримував другого чоловіка. При цьому він показав, що в цей час їхав і молоді чоловіки його не бачили, оскільки були в капюшонах. Потім, наблизившись до останніх він запитав "Що ви тут робите?", після чого той чоловік, який був зверху зістрибнув, тримаючи в руках відеокамеру з проводами та побіг. Інший чоловік, який стояв на землі, також намагався втекти, але він його затримав за праву руку та запитав "Навіщо ви це зробили?", на що останній повідомив, що це не він, вирвався і втік. Взявши велосипед він поїхав в напрямку райвійськкомату та магазину "Оазис", щоб наздогнати тих чоловіків. Біля магазину "Оазис" стояв автомобіль та якісь люди, яких він попрохав викликати поліцію, оскільки на магазині "Золушка" зірвали камеру. Після чого повернувся знову до магазину "Золушка" та пройшовшись в напрямку куди побігли чоловіки знайшов мобільний телефон, який потім оглянувши власниця магазину ОСОБА_6 повідомила, що знає кому він належить, а саме ОСОБА_3 (Т.2, а.с.120-125);

- CD-R диском із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 16.01.2020 року (Т.2, а.с.131);

- постановою слідчого про залучення до кримінального провадження провадження №0000276 речового доказу від 16 січня 2020 року, а саме: CD диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 16.01.2020 року (Т.2, а.с.128).

Всі зазначені вище докази суд визнає належними та допустимими, які в своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При цьому суд погоджується з доводами адвоката ОСОБА_5 про неналежність і недопустимість протоколу огляду місця події від 28.05.2018 року - будівлі магазину "Золушка", розташованого за адресою: смт Царичанка вул.Центральна, 105-А Царичанського району Дніпропетровської області (Т.1 а.с.50-56), та визнає даний доказ недопустимим, крім фототаблиці до нього, яка належним чином оформлена слідчим ОСОБА_13 , оскільки, вивченням даного процесуального документу в судовому засіданні встановлено, що сам протокол огляду місця події не підписаний слідчим ОСОБА_13 , яким була проведена дана слідча дія, та потерпілою ОСОБА_6 , за участю якої проводився огляд місця події.

Доводи адвоката ОСОБА_5 , якими він виправдовує обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, що останній лише після погроз свідка ОСОБА_7 , яким він і був затриманий на місці вчинення злочину, останній злякався та втік, хоча не мав наміру цього робити, спростовуються показами свідка ОСОБА_7 , який заперечив погрози з його боку, та показами самого ОСОБА_3 , наданими в судовому засіданні, що з будь-якими скаргами чи заявами до поліції на неправомірні дії ОСОБА_20 щодо застосування до нього насильства, він не звертався.

Крім цього, адвокат ОСОБА_5 посилається на ту обставину, що згідно протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього, було встановлено інше місцерозташування камери відеоспостереження, звідки будь-яка особа могла самостійно зняти дану камеру, а не те місце, на яке вказувала потерпіла ОСОБА_6 , а саме верхній лівий куток фасаду приміщення магазину. Проте, адвокат ОСОБА_5 на підтвердження даної обставини посилається на протокол огляду місця події від 28.05.2018 року, який сам прохає суд визнати недопуститим доказом, оскільки він не відповідає вимогам ст.104 КПК України, так як не підписаний слідчим та потерпілою. Отже, вказані твердження адвоката не знайшли свого належного підтвердження в судовому засіданні, оскільки протокол огляду судом визнано недопуститим доказом, а місце розташування відеокамери під дахом вгорі на вуглу задньої частини приміщення "Золушка" підтверджується показами свідка ОСОБА_15 , понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , показами свідка ОСОБА_7 , наданими як в судовому засіданні, так і на слідчому експерименті, та фототаблицею, вчиненою слідчим ОСОБА_13 та наданими фотознімками стороною обвинувачення в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 186 КК України визначено кримінальну відповідальність за вчинення вказаного злочину.

Грабіж як злочин проти власності - це відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та може бути вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Грабіж визнається закінченим з моменту, коли винна особа вилучила майно і має реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним.

Крім того, злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами

цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне

вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено,

зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння,

що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.

При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник

виконує певну роль у вчиненні злочину.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо.

При цьому, підвищена суспільна небезпека грабежу порівняно з крадіжкою обумовлюється тим, що грабіжник на відміну від злодія не приховує свого наміру протиправно заволодіти майном, діє відкрито для сторонніх осіб, ігноруючи волю потерпілого чи осіб, у володінні чи під охороною яких перебуває майно, і нехтуючи думкою очевидців.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в скоєному злочині не визнав, та показав, що навпаки намагався попередити протиправні дії невідомої особи, яка і заволоділа відкрито камерою відеоспостереження, оскільки усвідомлював негативні наслідки таких дій, а тому і не мав наміру тікати з місця події і здійснив ці дії лише після залякування свідка ОСОБА_7 .

Такі показання обвинуваченого суд вважає неправдивими, оцінює їх критично, оскільки вони спростовуються належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні, протоколом повторного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 16.01.2020 року, відеозапис якого було переглянуто в судовому засіданні, згідно яких свідок ОСОБА_7 показав суду, що 28.05.2018 року, після 21.00 год., рухався на велосипеді від магазину "Люкс" в сторону магазину "Золушка" в смт Царичанка, побачив саме двох чоловіків, які стояли біля приміщення магазину "Золушка". Один чоловік стояв знизу, а другий зверху і знімають відеокамеру. Після того, як він крикнув, що "для чого ви це робите", той чоловік, який був зверху зістрибнув і побіг з камерою, а іншого, який як потім виявилося був ОСОБА_3 , він схопив за руку. Свідок ОСОБА_15 підтвердила в судовому засіданні, що камера відеоспостереження знаходилася в лівому кутку заднього фасаду приміщення магазину "Золушка" під дахом, на значній відстані від землі, через що самостійно одна особа не мала фізичної можливості без сторонньої допомоги заволодіти даною камерою відеоспостереження. Дану обставину в судовому засіданні також підтвердила і потерпіла ОСОБА_6 , яка показала, що камера відеоспотереження і встановлювалася в такому місці, щоб не знаходилася в легкому доступі для сторонніх осіб, камера була розміщена так, що якщо б камеру знімали не з вугла приміщення, то вона б зафіксувала обличчя правопорушника.

Досліджені судом показання потерпілої та свідків є логічними, послідовними, узгоджуються з іншими доказами та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості, а у своїй сукупності з іншими доказами підтверджують те, що ОСОБА_3 здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 також підтверджується документами, дослідженими в ході судового розгляду.

Зокрема, протоколом проведення повторного слідчого експерименту від 16.01.2020 року та відеозаписом слідчого експерименту, який було переглянуто в судовому засіданні та згідно якого свідок ОСОБА_7 показав місце вчинення злочину, а саме позаду приміщення магазину "Золушка" по вул.Центральна, 105-А в смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, де він помітив двох невідомих йому чоловіків, з яких один стояв під стіною магазину та інший чоловік стояв під ним на землі та наблизившись до них він зрозумів, що вказані особи намагаються викрасти камеру та зробив їм зауваження та попросив їх зупинити ті дії, після чого вони почали тікати і в того чоловіка, який побіг першим, в руках був предмет схожий на камеру від якого звисав шматок дроту. Іншого чоловіка він схопив за одяг та намагався його затримати, але останній вирвався і побіг в сторону магазину "Явір", пізніше, пройшовшись в напрямку, куди втікали невідомі чоловіки, він виявив в траві мобільний телефон, який, як було встановлено в подальшому та не заперечується і самим обвинуваченим, належний саме ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що не визнаючи свою вину та стверджуючи, про свою непричетність до інкримінованого злочину, ОСОБА_3 намагається ввести суд в оману, з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин, обравши таким чином такий спосіб захисту.

Водночас суд вважає необґрунтованим твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України, оскільки ОСОБА_3 не мав умислу на відкрите викрадення відеокамери, так як не здійснив жодної дії на продовження злочину, а саме невстановлена особа продовжила скоювати злочин, втекла з місця злочину з відеокамерою. В даному випадку є ексцес виконавця.

Такі твердження захисника обвинуваченого суд вважає помилковими, оскільки суду не надано жодних належних доказів про те, що один із співучасників злочину, а саме ОСОБА_3 вчинив інший злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України. Такі твердження захисника спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні та показами свідків.

Отже, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і його дії підлягають кваліфікації як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

За дорученням суду, уповноваженим представником органу пробації, у даному кримінальному проваджені була складена досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_3 (Т.1, а.с.41-44).

Відповідно до положень ч.1 ст.314-1 КПК України, суд враховує зміст досудової доповіді в частині інформації, що характеризує обвинуваченого, а також для прийняття судового рішення про міру покарання.

Зі змісту досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення - високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, - середній.

Також, досудовою доповіддю визначено, що, беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, відділ пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства чи окремих осіб.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При виборі міри покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, характер вчинених ним дій, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливого злочину, та маючи незняту і непогашену судимість вчинив новий умисний корисливий злочин в період іспитового строку, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, злочин вчинено з корисливих мотивів, шкоду не відшкодував, офіційно не працює та за час розгляду справи в суді, перебуваючи під нічним домашнім арештом спроб офіційно працевлаштуватися не здійснював, по місцю проживання характеризується негативно, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 2016 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання психоактивних речовин, має на утриманні малолітнього сина, обставин, які відповідно до ст.66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами судом не встановлено, а також рецидив злочинів, що відповідно до ст.67 КК України, є обтяжуючою покарання обставиною не встановлено, та думку потерпілої, яка прохала в судовому засіданні застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази:

- мобільний телефон марки "NOKIA" модель 6303 (Т.1, а.с.62), який залишено на зберігання в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.63) - повернути власнику ОСОБА_3 ;

- CD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 (Т.1, а.с.72), який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.1, а.с.76) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- CD-диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 (Т.1, а.с.139), який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.1, а.с.140) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.2, а.с.72) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- CD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 (Т.2, а.с.131), який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.2, а.с.128) - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.100, 337, 368-370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 року у вигляді 3 років позбавлення волі остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (один) місяць позбавлення волі, взявши під варту в залі суду.

Строк покарання рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 04.03.2020 року.

Речові докази:

- мобільний телефон марки "NOKIA" модель 6303 (Т.1, а.с.62), який залишено на зберігання в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.63) - повернути власнику ОСОБА_3 ;

- CD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 (Т.1, а.с.72), який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.1, а.с.76) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- CD-диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 (Т.1, а.с.139), який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.1, а.с.140) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.2, а.с.72) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- CD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 (Т.2, а.с.131), який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.2, а.с.128) - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча ОСОБА_21