№ 1-кп/760/1086/20
В И Р О К
05 лютого 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки Чернігівської області , Козелецького району ,
с.м.т. Десна , громадянки України,освіта середня , заміжню,
не працює, має на утриманні 2-х малолітніх дітей,зареєстрована
та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не
судиму,-
за участю прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5
Відповідно до обвинувального акту від 22.10.2019 року, ОСОБА_5 29 вересня 2019 року приблизно о 20.00 ,попередньо розробивши для себе план ,знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 ,маючи прихований злочинний умисел, зателефонувала на лінію «102» та повідомила про вчинення злочину, а саме: розбійного нападу з проникненням у житло та заволодінням виробів із золота.
По приїзду патрульної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 , де остання находилась на той час по вищевказаній адресі, і продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, розповіла працівникам поліції про те ,що нібито під час того як вона поверталась додому з прогулянки разом зі своїм малолітнім сином ,до неї ззаду підійшла невідома особа та погрожуючи ножем ,наказала віддати їй всі цінні речі , які знаходяться в її квартирі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, та продовжуючи свої протиправні дії обвинувачена ОСОБА_5 ,будучи попереджена працівниками Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиву заяву про вчинення злочину, продовжуючи завідомо неправдиво вказувати про вчинення відносно неї особливо тяжкого злочину ,а саме розбійного нападу з проникненням у житло.
За місцем проживання ОСОБА_5 , слідчим Солом`янського УП ГУ ГП у м. Києві, останню, було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст.383 КК України та прийнято заяву останньої про вчинення відносно неї кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України ,а саме про те,що 290.09.2019 приблизно о 20.00. за адресою: АДРЕСА_1 ,невстановлена особа скоїла розбійний напад із застосуванням предмету схожого на ніж. Після чого протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення було підписано ОСОБА_5 .
Тобто , ОСОБА_5 надавала показання ,поєднане з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину та зі штучним створенням доказів як обвинувального характеру ,щодо невідомої особи. Після дачі показань ОСОБА_5 , в яких були вказані факти ,що не мали місце в дійсності та були вигадані останньою, прочитавши протокол умисно ,власноруч та добровільно написала,що протокол нею прочитано ,з її слів записано вірно та поставила свій підпис.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила умисні дії,що виразились у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення злочину ,поєднаному із штучним створенням доказів обвинувачення , тобто злочин передбачений ст. 383 ч. 2 К України.
Також , ОСОБА_5 вчинила умисні дії,що виразились в завідомо неправдивому показанні потерпілого під час провадження досудового розслідування ,поєднаному з обвинуваченням у особливо тяжкому злочині ,зі штучним створенням доказів обвинувачення , тобто злочин ,що передбачений ст. 384 ч. 2 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 повністю та добровільно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Визнала, що дійсно 29.09.2019 року повідомила по телефону на спец лінію «102» про вчинення відносно неї розбійного нападу в її квартирі із заволодінням майна . Ці обставини були нею вигадані, оскільки вона сама напередодні заклала до ломбарду цінні речі і не змогла їх викупити ,а тому щоб уникнути конфлікту зі своїм чоловіком вигадала ці обставини. Також підтвердила ,що була попереджена про кримінальну відповідальність , але дала завідомо неправдиві показання слідчому про нібито вчинення особливо тяжкого злочину . У вчиненому розкаялась.
Обвинувачена ОСОБА_5 та прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 звернулись до суду із угодою про визнання винуватості від 22.10.2019 року на наступних умовах.
Сторони згодні із призначенням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 383 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі ,за ст. 384 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання призначається шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 років позбавлення волі.
Також сторони угоди домовились про застосування ст. 75 КК України ,про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від покарання із іспитовим строком на 2 роки , та встановленням відповідно до ст. 76 КК України певних обов`язків.
Крім того , як обвинувачена , так і прокурор згодні з тим ,що в разі затвердження судом угоди , їх права на оскарження обмежені у відповідності до ст.ст. 394 и 424 КПК України .
Також обвинувачена повідомлена, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості , прокурор має право на протязі встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду , який затвердив угоду про примирення з клопотанням про скасування вироку.
Суд, вислухав учасників процесу та вивчивши угоду про визнання винуватості від 22 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_5 приходить до висновку ,що вона підлягає затвердженню.
Суд вважає ,що угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України , вона була підписана сторонами добровільно і відсутні підстави вважати , що при цьому застосовувалось насильство , погрози , обіцянки.
Права обвинуваченої ОСОБА_5 не порушені ,угода підписана в присутності захисника , вона повністю визнала себе винуватою .
Обставиною ,що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає розкаяння у вчиненому,перше притягнення до кримінальної відповідальності.
Обставин ,які б обтяжували її покарання судом не встановлено.
Суд вважає вірною правову кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ст. ст.383 ч. 2 ,384 ч. 2 КК України і умови угоди не протирічать вимогам КПК України.
Умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, інших осіб та держави.
Крім того , суд вважає , що виконання ОСОБА_5 обов`язків по угоді можливе.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374,375 , 471,474,475 КПК
Визнати ОСОБА_5 винуватою за ст.ст. 383 ч. 2 , 384 ч. 2 КК України та призначити їй покарання:
за ст. 383 ч. 2 КК України - у виді 2 років позбавлення волі ;
-за ст.. 384 ч. 2 КК України - у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України остаточне покарання призначити шляхом часткового складання покарань у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази - договорів ломбарду «Скарбниця» та «Найкращий» залишити на збереження в матеріалах провадження .
Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення на підставах ,передбачених ст.394 ч. 3 КПК України.

Копія вироку негайно вручається учасникам кримінального провадження.

СУДДЯ :