Справа № 353/352/20
Провадження № 1-кс/353/82/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 рокум.Тлумач

Слідчий суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - ОСОБА_5

осіб, щодо яких вирішується питання про арешт майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх представників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянула клопотання слідчого СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000110, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання надійшло до суду «15» травня 2019 року о 15 год. 11 хв.

Слідчий суддя перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурорів, осіб, щодо яких вирішується питання про арешт майна та їх представників, -

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, що було погоджене начальником Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 , та відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зокрема, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене під час огляду місця події 15.05.2020 року в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель 554М, тип самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1985 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_6 , жителю с. Сороки Бучацького району Тернопільської області;

- транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 431412, тип спеціалізований вантажний самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області та яким фактично користується ОСОБА_7 , житель с. Бертники Монастириського району Тернопільської області;

- піщано-гравійну суміш, об`ємом 3,3 куб.м, яка завантажена на кузов транспортного засобу марки «ЗИЛ», модель 431412, тип спеціалізований вантажний самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області та яким фактично користується ОСОБА_7 , житель с. Бертники Монастириського району Тернопільської області;

- дві лопати з дерев`яним штилем, які належать ОСОБА_7 , жителю с. Бертники Монастириського району Тернопільської області.

В клопотанні слідчого СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 зазначено, що 15.05.2020 року на березі на річки Дністер у с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області було виявлено два транспортні засоби, а саме автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , у кузові якого були залишки піщано-гравійної суміші, та автомобіль марки «ЗИЛ», модель 431412, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , кузов якого був частково заповнений піщано-гравійною сумішшю.

Відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року піщано-гравійна суміш віднесена до корисних копалин загальнодержавного значення.

Дані обставини стали підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 року кримінального провадження № 0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

15.05.2020 року виїздом СОГ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області на місце події та в ході проведення огляду місця події було встановлено, що на березі річки Дністер, що в урочищі «Майзлі» в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, виявлено транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель 554М, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1985 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_6 , жителю с. Сороки Бучацького району Тернопільської області, під його ж керуванням, із залишками в кузові піщано-гравійної суміші. Також виявлено транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 431412, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області, під керуванням ОСОБА_7 , жителя с. Бертники Монастириського району Тернопільської області, із насипом в кузові піщано-гравійної суміші об`ємом 3,3 куб.м. та двома лопатами із дерев`яним штилем, які належать ОСОБА_7 . Також під час огляду місця події встановлено, що берег річки встелений вздовж русла річки піщано-гравійною сумішшю, на якій наявні мокрі сліди забору піщано-гравійної суміші (ями) та біля яких знаходились вказані транспортні засоби.

15.05.2020 року зазначені транспортні засоби, насип піщано-гравійної суміші та дві лопати було тимчасово вилучено, приєднано до кримінального провадження, визнано речовими доказами та поміщено на зберігання на територію Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Тому слідчий, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, збереження речових доказів, необхідності проведення експертизи грунтів, відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального правопорушення, просив суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підтримали з підстав, зазначених у ньому, та додатково вказали, що тимчасово вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, вилучене майно за своїми критеріями дає достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому накладення арешту на вказане майно необхідне з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження слідів вчинення кримінального правопорушення та збереження речових доказів, необхідності проведення ряду експертиз, відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального правопорушення.

Слідчий СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

ОСОБА_6 в судовому засіданні в задоволенні клопотання просив відмовити. Вказав, що він їхав в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, оскільки мав зустрітись біля клубу з жителем с. Петрилів та придбати 400 кг зерна. Проте він опинився на біля річки Дністер, оскільки у нього нагрівся мотор. Поблизу був також інший транспортний засіб марки «ЗИЛ». ОСОБА_12 та ОСОБА_13 він не знає, завантаження його машини вони не здійснювали. Відмовився від наданих ним письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи.

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ», модель 554М, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , просив повернути автомобіль власнику, оскільки вважав, що слідчим не доведені ризики, передбачені ст. 170 КПК України. Стосовно накладення арешту на інше майно поклався на розсуд суду. Додатково зазначив, що автомобіль використовується ОСОБА_6 у повсякденній діяльності, оскільки він надає ним послуги перевезення вантажів, проте підприємницька діяльність ОСОБА_6 у встановленому законом порядку не оформлена.

ОСОБА_7 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання відмовити. Вказав, що перебував на риболовлі та домовився з невідомим йому чоловіком продати йому 1 тонну гравію. Документів на придбання гравію надати не може. Приїхавши в с. Петрилів Тлумацького району він з цим чоловіком не зустрівся, а тому поїхав на річку Дністер, щоб висипати там з кузова належний йому гравій. Вказав, що забору піщано-гравійної суміші з річки у кузов не здійснював. Неподалік від нього перебував інший автомобіль марки «ЗИЛ». Після чого приїхали працівники поліції. Мав з собою одну лопату. Відмовився від наданих ним письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи, зазначивши, що підписав їх без окулярів, не читаючи.

Представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив проти клопотання, просив у його задоволенні відмовити. Зазначив, що в клопотанні слідчого не описано суть правопорушення, не зазначено, які саме норми порушені ОСОБА_7 , не доведено ризиків, передбачених в ст. 170 КПК України, де-факто проведено обшук автомобіля, яким керував ОСОБА_7 , без ухвали слідчого судді. Також зазначив, що арешт майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном є неспівмірним втручанням у права його клієнта. Щодо машини, якою керував ОСОБА_7 , пояснив, що останній є тільки її законним користувачем, оскільки законним власником є ОСОБА_11 .

ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, згідно листа слідчого ОСОБА_5 від 15.05.2020 року був належним чином повідомлений про розгляд клопотання, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні від наданих ним письмових показів, які містяться в матеріалах справи відмовився, зазначивши, що їх попросили підписати працівники поліції. Вказав, що він був на риболовлі. Вживав спитні напої разом з ОСОБА_13 . Поряд стояв вантажний транспортний засіб, після чого приїхали працівники поліції. Жодної погрузки піщано-гравійної суміші не здійснював.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За приписами ч. 5 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Зазначені строки звернення до суду слідчим дотримано.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто відносяться до речових доказів. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України уразі задоволення клопотання слідчий суддя,суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Оцінюючи доводи слідчого, наведені у клопотанні, дослідивши під час розгляду клопотання додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що 15.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, тобто за фактом незаконного видобування корисних копалин (а.с. 3).

Диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.05.2020 року на березі річки Дністер, що в урочищі «Майзлі» в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, виявлено транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель 554М, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1985 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_6 , жителю с. Сороки Бучацького району Тернопільської області, під його ж керуванням, із залишками в кузові піщано-гравійної суміші. Також виявлено транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 431412, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області, під керуванням ОСОБА_7 , жителя с. Бертники Монастириського району Тернопільської області, із насипом в кузові піщано-гравійної суміші об`ємом 3,3 куб.м. та двома лопатами із дерев`яним штилем, які належать ОСОБА_7 . Зазначені транспортні засоби, насип піщано-гравійної суміші та дві лопати було тимчасово вилучено (а.с. 8-9).

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель 554М, тип самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1985 року випуску на праві власності належить ОСОБА_6 , жителю с. Сороки Бучацького району Тернопільської області (а.с. 11).

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 431412, тип спеціалізований вантажний самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1992 року випуску на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області (а.с. 15).

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до справи від 15.05.2020 року транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель 554М, реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 431412, реєстраційний номер НОМЕР_3 , піщано-гравійна суміш об`ємом 3,3 куб.м. та дві лопати визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та поміщено на зберігання на територію Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с. 20-21).

В письмових поясненнях від 15.05.2020 року ОСОБА_7 ствердив, що він 15.05.2020 року близько 06:00 год., за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 та знайомими, взяв дві лопати та вони направились на його автомобілі марки «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_3 , до берега річки Дністер, де в подальшому хлопці почали загружати піщано-гравійну суміш. Через декілька хвилин на берег річки Дністер під`їхав ще один автомобіль марки «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, під керуванням громадянина на ім`я ОСОБА_14 , жителя Тернопільскої області, який зупинився за декілька метрів від його автомобіля, з кабіни якого вийшли ще двоє невідомих осіб. Чи загружали вони піщано-гравійну суміш не звернув увагу. В подальшому до них приїхали працівники поліції, а ОСОБА_14 з товаришами, які допомагали загружати йому піщано-гравійну суміш втекли. Розкаюється у вчиненому. (а.с. 22). ОСОБА_6 від дачі пояснень відмовився у відповідності до ст. 63 Конституції України (а.с. 23).

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 15.05.2020 року, останні ствердили, що 14.05.2020 року невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_14 запропонував їм за винагороду погрузити піщано-гравійну суміш з річки Дністер на автомобіль «ЗИЛ» за допомогою лопати. А тому, 15.05.2020 року близько 06 год. 00 хв. вони на автомобілі марки «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , поїхали до річки Дністер де почали погружати на кузов автомобіля за допомогою лопат піщано-гравійну суміш. Після чого приїхали працівники поліції, однак водій ОСОБА_14 підняв причіп автомобіля та висипав піщано-гравійну суміш на землю. Також неподалік був ще один автомобіль марки «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_3 , який також навантажував піщано-гравійну суміш, однак хто саме їм не відомо. Про те, що здійснювати погрузну піщано-гравійної суміші заборонено не знали (а.с. 16-17, 18-19).

Слідчий суддя критично відноситься до пояснень осіб, щодо яких вирішується питання про арешт майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 , оскільки вони викликають логічний сумнів, є явно непослідовними, спростовуються іншими матеріалами доданими до клопотання та вважає їх такими, що направлені на введення слідства в оману.

Слідчий суддя вважає, що прокурором поза розумним сумнівом доведено, що тимчасово вилучене майно має суттєве значення для належної правової кваліфікації вчиненого діяння, встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, проведення ряду експертиз та може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідне для забезпечення відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального правопорушення, а також доведено, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно необхідне з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 170 КПК України, в т.ч. можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Тимчасово вилучене майно, за своїми критеріями, дає достатні підстави вважати, що воно було використане як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Проте, з врахуванням всіх обставин, з`ясованих в судовому засіданні, вбачається наявність підстав для часткового задоволення клопотання. Зокрема, є необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно, а саме на: транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель 554М, тип самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1985 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_6 , жителю с. Сороки Бучацького району Тернопільської області, шляхом заборони відчуження та розпорядження; транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 431412, тип спеціалізований вантажний самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області та яким фактично користується ОСОБА_7 , житель с. Бертники Монастириського району Тернопільської області, шляхом заборони відчуження та розпорядження; піщано-гравійну суміш, об`ємом 3,3 куб.м, яка завантажена на кузов транспортного засобу марки «ЗИЛ», модель 431412, тип спеціалізований вантажний самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області та яким фактично користується ОСОБА_7 , житель с. Бертники Монастириського району Тернопільської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування; дві лопати з дерев`яним штилем, які належать ОСОБА_7 , жителю с. Бертники Монастириського району Тернопільської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, оскільки це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні і його незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, а також це необхідно для проведення низки експертиз.

Приймаючи до уваги необхідність дотримання розумного балансу між завданнями кримінального провадження та правами особи, з метою запобігання надмірного обмеження законного користувача та власника у здійсненні повсякденної діяльності є недоцільним обмежувати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у можливості користування транспортними засобами.

Крім того, у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України слідчим не доведено існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони в частині користування майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 15.05.2020 року, а саме на:

- транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель 554М, тип самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1985 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_6 , жителю с. Сороки Бучацького району Тернопільської області, шляхом заборони відчуження та розпорядження;

- транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 431412, тип спеціалізований вантажний самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області та яким фактично користується ОСОБА_7 , житель с. Бертники Монастириського району Тернопільської області, шляхом заборони відчуження та розпорядження;

- піщано-гравійну суміш, об`ємом 3,3 куб.м, яка завантажена на кузов транспортного засобу марки «ЗИЛ», модель 431412, тип спеціалізований вантажний самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області та яким фактично користується ОСОБА_7 , житель с. Бертники Монастириського району Тернопільської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування;

- дві лопати з дерев`яним штилем, які належать ОСОБА_7 , жителю с. Бертники Монастириського району Тернопільської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_5 .

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та особам, щодо яких вирішується питання про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути скасована слідчим суддею чи судом в порядку ст. 174 КПК України.

Слідчий суддяОСОБА_1