Справа № 145/1683/19
Провадження №1-кп/145/52/2020
ВИРОК
Іменем України

"06" березня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

законного представника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 19.06.2019 року по факту вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , учнем 9 класу Сутисківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.06.2019р. в період часу з 14.00 год. по 15.20 год., перебуваючи на березі водойми біля кар`єру № 5, в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, з рюкзака ОСОБА_7 , що лежав на березі, таємно викрав належний їй мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» моделі «Мі А2 Lite Gold», вартість якого відповідно до висновку експерта № 5117-5118/19-21 від 26.07.2019 складає 2516,57 грн., а також мобільний телефон торгової марки «Huawei» моделі «Smart plus INE LX-1», вартість якого відповідно до висновку експерта № 5117-5118/19-21 від 26.07.2019 р. складає 2892,00 грн., належний ОСОБА_9 , який також знаходився у вищевказаному рюкзаку. Після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винуватим, дав показання про те, що 19.06.2019 р., він перебував на березі озера на кар`єрі № 5 в м. Гнівань, разом зі своїми друзями ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Біля них лежав портфель Приймак Насті, яка в той час купалась із подружками ОСОБА_13 і ще двома дівчатами, яких він не знає. Вони з дівчатами не спілкувались. Потім, вони з хлопцями зібралися йти додому, але він вирішив залишитисть і викрасти гроші з рюкзака дівчат, однак грошей в рюкзаку не було, а виявилось два сенсорних телефона чорного та бежевого кольору, він викрав їх і пішов в напрямку школи № 2. Там зустрів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , показав їм викрадені телефони і пояснив, що знайшов їх, вони взяли в нього два телефони і вони розійшлись. Ввечері, в той же день ОСОБА_16 і ОСОБА_17 прийшли на вулицю Терешкової і сказали йому, що продали телефони ОСОБА_18 , що живе по вул. Промисловій за 600 грн., але той ще гроші їм не віддав. Йому пообіцяли 300 грн., а їм по 150 грн. за послуги по продажу. Через 1-2 дні їх всіх трьох викликали в поліцію, а його викликали в вересні, де він відповів на всі питання стосовно крадіжки телефонів.

У вчиненому щиро розкаявся.

Окрім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим його винуватість в скоєнні даного правопорушення повністю стверджується:

протоколом огляду місця події від 19.06.2019 року, з фототаблицями, згідно якого на березі водойми біля кар`єру № 5 було оглянуто рюкзак, який належить ОСОБА_7 . В задньому відділенні рюкзака знаходились паспорти ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також грошові кошти в сумі 160 грн. З їх слів з основного відділення рюкзаку зникли їхні телефони «Xiaomi» та «Huawei», слідів пошкодження рокзаку не виявлено;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.06.2019 року, згідно якого ОСОБА_10 повідомила про крадіжку телефона «Huawei» у її дочки ОСОБА_9 ;

протоколом огляду предметів від 23.06.2019 року, згідно якого 23.06.2019 року ОСОБА_19 , відповідно до заяви, добровільно видано мобільні телефони «Huawei» моделі «Smart plus INE LX-1» чорного кольору та «Xiaomi» моделі «Мі А2 Lite Gold» золотистого кольору, які, як він пояснив, придбав 19.06.2019 року у вечірній час за 600 гривень у ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , жителів м. Гнівань. Про те, що телефони можуть бути крадені, не знав.

Вказані телефони на час початку огляду заблоковані. Присутніми ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які впізнали дані мобільні телефони як свої, введені відповідні цифрові паролі ( ОСОБА_9 - 2481, а ОСОБА_7 - 3690), та надано для сканування відбитки своїх вказівних пальців, після чого обидва телефони були розблоковані.

У телефоні «Huawei» моделі «Smart plus INE LX-1» SIМ-карта відсутня. При введенні *#06# встановлено: ІМЕI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що відповідають документам на телефон, наданим ОСОБА_9 . Захисне скло та чохол на телефоні відсутні. На задній панелі телефону виявлено пошкодження - тріщину у правому нижньому куті.

У телефоні «Xiaomi» моделі «Мі А2 Lite Gold» також SIМ-карта відсутня. При введенні *#06# встановлено: ІМЕІ1: НОМЕР_3 та 1МЕ12: НОМЕР_4 , що відповідають документам на телефон, наданим ОСОБА_7 . Захисне скло та чохол на телефоні відсутні. На задній панелі телефону виявлено пошкодження - незначну вм`ятину біля сканеру відбитка пальця;

постановою про приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 23.06.2019 року, згідно якої речові докази: добровільно видані ОСОБА_19 телефони «Huawei» моделі «Smart plus INE LX-1» чорного кольору та «Xiaomi» моделі «Мі А2 Lite Gold» золотистого кольору після проведення товарознавчої експертизи передані під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ;

висновком експерта № 5117-5118/19-21 від 26.07.2019 р., згідно якого загальна вартість телефонів «Huawei» моделі «Smart plus INE LX-1» чорного кольору та «Xiaomi» моделі «Мі А2 Lite Gold» золотистого кольору складає 5408,57 грн.;

протоколом проведення слідчого експеременту від 27.09.2019 року проведеного на території водойми, де знаходиться 5 кар`єр, на околиці м. Гнівань, згідно якого ОСОБА_4 розповів і показав, як з рюкзака чорного кольору, що лежав на березі водойми, коли всі купались і на березі нікого не було він таємно викрав два мобільних телефони. Потім заховав їх під футболку і швидко пішов у напрямку нової школи № 2.

А також показаннями потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_21 , допитаних в ході судового слідства.

Потерпіла ОСОБА_9 дала показання про те, що 19.06.2019 року, вона з ОСОБА_22 прийшли на кар`єр № 5 купатись, поклали в рюкзак Приймак Насті свої телефони. Потім, коли вона купалась, їй здалось, що біля їх речей щось шукає ОСОБА_23 . Біля їхніх речей були ще інші речі. Потім, після того як вона покупалась, вийшла на берег та захотіла подзвонити мамі, перевірила рюкзак, однак телефонів там вже не було. Вона попросила телефон у знайомої і викликала працівників поліції .

Потерпіла ОСОБА_7 дала показання про те, що 19.06.2019 року, біля 12-00 год, вона з подружкою прийшла на кар`єр № 5 в м. Гнівань покупатись. При ній був рюкзак і вони з ОСОБА_24 поклали туди телефони. Пішли купатись, а коли покупались, виявили що їх телефони зникли і ОСОБА_24 викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_25 дав показання про те, що влітку 2019 року, він був на водоймищі в м. Гнівані, на кар`єрі № 5, в компанії ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , та інших, яких він не пам`ятає. Вони покупались і пішли додому. По дорозі присіли на лавку на стадіоні і до них підійшов ОСОБА_4 , який показав 2 сенсорних телефона, один був чорний, а інший ніби рожевий. На одному був чехол, попросив допомогти їх продати, пояснив, що знайшов їх, але не сказав де, а вони не цікавились. Він ( ОСОБА_25 ) сказав, що допоможе, оскільки його раніше запитував ОСОБА_27 , який проживає на вул. Промисловій, чи не має в нього телефонів на продаж. Він сказав ОСОБА_28 , що половину грошей за реалізацію телефона він забере собі із ОСОБА_29 . Він подзвонив ОСОБА_19 і розповів, що є два телефона на продаж, вони домовились про зустріч в той же день. Вони показали йому телефон і домовились про ціну 600 грн. за 2 телефона: 300 грн. йому з ОСОБА_12 , а 300 грн. ОСОБА_4 . Гроші вони мали отримати від ОСОБА_19 на слідуючий день, але на слідуючий день його вже викликали працівники поліції, де вже був допитаний ОСОБА_30 .

Свідок ОСОБА_21 дав показання про те, що влітку 2019 року він купався на кар`єрі № 5, в м. Гнівані, разом з ОСОБА_11 . Там бачив ОСОБА_31 , який купався зі сторони пляжу, бачив і потерпілих, які купались біля скал, де він теж купався. Потім вони з ОСОБА_32 пішли на стадіон біля другої школи. Хвилин через 30-40 до них підійшов ОСОБА_4 і показав, що знайшов 2 сенсорних телефона і просив допомогти продати вказані телефони. Вони погодились їх продати, але домовились, що половина грошей буде його і ОСОБА_33 . ОСОБА_34 передзвонив до ОСОБА_35 , вони домовились про зустріч і ввечері при їхній зустрічі ОСОБА_36 погодився купити два телефона за 600 грн. і взяв телефони, а гроші, сказав, що віддасть на слідуючий день. Але на слідуючий день його викликали працівники поліції і він розповів про те, що ОСОБА_37 дав їм телефони на реалізацію.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України: крадіжка - таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить те, що він вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до досудової доповіді від 29.11.2019 р., складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Прокурор ОСОБА_3 просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із передачею неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 , застосувавши до нього ст. 105 КК України, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, після вчинення злочину його поведінка була бездоганною, на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Мати ОСОБА_38 просить передати їй під нагляд сина ОСОБА_4 , так як вона взмозі здійснювати нагляд за своїм сином та вплинути на його виправлення і виховання. На даний час ОСОБА_39 усвідомлює протиправність своїх дій, щиро розкаюється у вчиненому. Син став на шлях виправлення, прислухається до її порад, адекватно реагує на зауваження. Вдома допомагає по господарству, проводить час з меншою сестрою.

Згідно ч. 1 ст. 105 КК суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи вчинений цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після вчинення злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи у сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо і добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Відповідно до Листа ВССУ від 16.01.2017 №223-66/0/4-17 про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх - на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч.4 і 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК), «звільнення від відбування покарання» (ст.ст.75, 79, 104 КК), «звільнення від призначеного покарання» (ст.78 КК) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Суд вважає, що до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати ст. 105 КК України, звільнивши його від відбування покарання із передачею неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 оскільки він вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, щиро розкаявся, після вчинення злочину його поведінка була бездоганною, на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 р. " п. 11" Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" у справах неповнолітніх судові витрати можуть бути покладені в передбаченому законом порядку на їх батьків (усиновителів), опікунів або піклувальників.

Враховуючи, що на момент вчинення злочину ОСОБА_4 був неповнолітнім, на даний час не має джерела доходу, суд вважає за можливе стягнути витрати за проведення експертизи з матері ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 392, 395 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.105 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1, п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном на 1 (один) рік.

Речові докази, а саме телефон«Huawei» моделі «Smart plus INE LX-1» чорного кольору переданий під розписку ОСОБА_10 - залишити власниці та зняти з нього арешт, накладений ухвалою Тиврівського районного суду від 25 червня 2019 року; телефон «Xiaomi» моделі «Мі А2 Lite Gold» золотистого кольору переданий під розписку ОСОБА_8 - залишити власниці та зняти з нього арешт, накладений ухвалою Тиврівського районного суду від 25 червня 2019 року.

Стягнути з матері ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя: ОСОБА_40