гСправа № 187/405/20 Провадження №1-кп/0187/221/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000148 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутірське Петриківського району Дніпропетровської області, українця, освіта середня спеціальна, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ

08.03.2020 року, близько 23-30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу парку по вул. Косенко в с. Мала Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар кулаком правої руки в область лівої частини губи потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 32-Е від 17.03.2020 у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівого ока, саден на слизовій оболонці губ. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що 08.03.2020 року, близько 23-30 год., він був у парку по вул. Косенко в с. Мала Петриківка, де в ході сварки з ОСОБА_6 , вдарив його два рази в обличчя. В скоєному щиро кається, просить строго не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, надав до заяву про слухання справи у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального

правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному злочині, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, є вчинення злочину повторно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного із позбавленням волі, а саме призначення громадських робіт, строком на 60 годин, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_5 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді 60 (шістдесят) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1