Справа №635/2326/20
Провадження №1-кс/635/857/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області
Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
володільця майна ОСОБА_3 ,
представника володільця майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме:

-три сім картки операторів мобільного зв`язку: дві картки ПрАТ «ВФ України» №8306, № НОМЕР_1 , №9395; №8204, № НОМЕР_2 , №0897; одна картка ПрАТ «Київстар» за № 2300, №4926, № НОМЕР_3 , №1;
-грошові кошти у загальною сумою 950 гривень: 4 купюри номіналом 200 гривень, серія та номер: УР 8534985, УР 8534987, УР 8534986, УР 8534988, 1 купюра номіналом 100 гривень, серія та номер ТА 4595519, 1 купюра номіналом 50 гривень, серія та номер ФЗ 8710244;
-стікери для сім-карток: 5 (п`ять) штук оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 (з сім карткою), НОМЕР_5 (без сім картки), НОМЕР_6 (без сім картки), НОМЕР_7 (без сім картки), НОМЕР_8 (без сім картки), 2 (дві) штуки оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_9 (без сім картки), НОМЕР_10 (без сім картки), 4 (чотири) штуки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_11 ( з сім карткою), НОМЕР_12 (без сім картки), НОМЕР_13 (без сім картки), НОМЕР_14 (без сім картки);
-банківські картки: MONO BANK № НОМЕР_15 , MONO BANK № НОМЕР_16 , VISA (інша) № НОМЕР_17 ;
-мобільний телефон «Samsung» DUOS IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_19 з сім карткою за № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , №9 ТОВ «Лайфселл»,
-мобільний телефон Iphone 6 S + IMEI: НОМЕР_23 , MEID: НОМЕР_24 ;
-чек для здійснення банківської операції за №18405-23685-58626;
-стартові пакети операторів мобільного зв`язку: 4 (чотири) - ПрАТ «ВФ Україна» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_25 , НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_26 , 2 (два) - ПрАТ «Київстар» за номерами мобільних телефонів НОМЕР_14 , НОМЕР_13 ;
-notebook Samsung чорного кольору, model NP-N100 S з зарядним пристроїм до нього, USB кабелем та камерою чорного кольору моделі HP DIGITAL RECORDER;
-ноутбук LENOVO чорного кольору, model:20309 та зарядний пристрій до нього,
шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування з визначенням місцем їх зберігання Харківський ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул. Дніпропетровська, 211.

В обґрунтування свого клопотання зазначив, що у провадженні СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_8 , в якій вона просить вжити заходів до невстановлених осіб, які незаконно здійснюють збут наркотичних засобів на території Харківського району Харківської області через інтернет-магазин у додатку «Telegram». Вказана заява була направлена до Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області за підслідністю для її розгляду.

За вказаним фактом Харківським ВП ГУНП у Харківській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та розпочато досудове розслідування.

Під час досудового слідства на підставі даних рапорту оперуповноваженого Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Харківській області встановлено, що в інтернет-додатку «Telegram» є інтернет-магазин під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який пропонує свої послуги в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, споживачам наркотичних засобів пропонується провести оплату за наркотичні засоби за допомогою інтернет-гаманця « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Під час подальшого досудового розслідування кримінального провадження було встановлено осіб, причетних до вчинення незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території Харківського району Харківської області: ОСОБА_3 , який є організатором інтернет-магазину, ОСОБА_9 , який допомагає організатору вказаного інтернет-магазину виводити грошові кошти, отримані злочинним шляхом, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яка здійснює переписку із споживачами наркотичних засобів в інтернет-додатку «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які здійснюють незаконне розкладання наркотичних засобів у певних місцях.

23 травня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2020 року було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-три сім картки операторів мобільного зв`язку: дві картки ПрАТ «ВФ України» №8306, № НОМЕР_1 , №9395; №8204, № НОМЕР_2 , №0897; одна картка ПрАТ «Київстар» за № 2300, №4926, № НОМЕР_3 , №1;
-грошові кошти у загальною сумою 950 гривень: 4 купюри номіналом 200 гривень, серія та номер: УР 8534985, УР 8534987, УР 8534986, УР 8534988, 1 купюра номіналом 100 гривень, серія та номер ТА 4595519, 1 купюра номіналом 50 гривень, серія та номер ФЗ 8710244;
-стікери для сім-карток: 5 (п`ять) штук оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 (з сім карткою), НОМЕР_5 (без сім картки), НОМЕР_6 (без сім картки), НОМЕР_7 (без сім картки), НОМЕР_8 (без сім картки), 2 (дві) штуки оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_9 (без сім картки), НОМЕР_10 (без сім картки), 4 (чотири) штуки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_11 ( з сім карткою), НОМЕР_12 (без сім картки), НОМЕР_13 (без сім картки), НОМЕР_14 (без сім картки);
-банківські картки: MONO BANK № НОМЕР_15 , MONO BANK № НОМЕР_16 , VISA (інша) № НОМЕР_17 ;
-мобільний телефон «Samsung» DUOS IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_19 з сім карткою за № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , №9 ТОВ «Лайфселл»,
-мобільний телефон Iphone 6 S + IMEI: НОМЕР_23 , MEID: НОМЕР_24 ;
-чек для здійснення банківської операції за №18405-23685-58626;
-стартові пакети операторів мобільного зв`язку: 4 (чотири) - ПрАТ «ВФ Україна» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_25 , НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_26 , 2 (два) - ПрАТ «Київстар» за номерами мобільних телефонів НОМЕР_14 , НОМЕР_13 ;
-notebook Samsung чорного кольору, model NP-N100 S з зарядним пристроєм до нього, USB кабелем та камерою чорного кольору моделі HP DIGITAL RECORDER;
-ноутбук LENOVO чорного кольору, model:20309 та зарядний пристрій до нього,
Прокурор вважає, що тимчасово вилучене майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тому, посилаючись на п.1 ч.2 ст.170 КК України просив накласти на нього арешт.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Володілець майна ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.
Представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що клопотання про арешт майна не відповідає п.3 ч.2 ст.171 КПК України, оскільки в клопотанні відсутні докази щодо володільця вилученого під час обшуку майна, власницею вилученого серед інших речей комп`ютера Lenovo є ОСОБА_11 , про що є відповідні підтверджуючі документи, а власником однієї з вилучених банківських карток є ОСОБА_9 . Також відсутні докази причетності ОСОБА_3 до вказаної злочинної діяльності, оскільки на даний час його статус у вказаному кримінальному провадженні не визначений, підозра йому не пред`явлена, окрім того, відсутні докази, що ОСОБА_3 використовував картки, що належать ТОВ «Контрактовий Дім», а також електронні гаманці, зазначені у клопотанні, відсутні докази користування ним банківськими картками, вказаними у клопотанні. Зауважив, що обшук був проведений з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, а саме вилучені речі не були опечатані, крім того вони не визнані речовими доказами, оскільки в матеріалах клопотання відсутня відповідна постанова, під час проведення обшуку ОСОБА_3 не була вручена копія ухвали суду, обшук був проведений без участі захисника, ОСОБА_3 не була надана можливість скористатись своїм правом на захист. Органом досудового розслідування не надано доказів, що вилучені речі відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, крім того, у клопотанні не зазначені підстава та мета арешту майна. ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, його діяльність пов`язана з наданням туристичних послуг, тому арешт вилученого комп`ютерного обладнання призведе до надмірного обмеження його права, та буде втручанням у його господарську діяльність, оскільки вказане обладнання ОСОБА_3 використовує у своїй підприємницькій діяльності, в результаті якої отримує дохід, крім того, у комп`ютерах міститься інформація про персональні дані інших осіб, які не надавали дозволу на їх розголошення.
Представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку представника адвоката ОСОБА_4 , також додала, що взагалі органом досудового розслідування була порушена процедура, передбачена нормами кримінально-процесуального законодавства, оскільки до накладення арешту необхідно провести тимчасовий доступ до речей та документів та визнати необхідні речі та документи речовими доказами у кримінальному провадженні. Вказала, що у клопотанні прокурора не зазначено, які відомості необхідно встановити за допомогою вилучених речей, яким чином можливо встановити вказані відомості, та з яких саме речей.
Слідчий суддя, вислухавши думку учаників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання приходить до такого висновку.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000012 від 20.01.2020.

Зі змісту протоколу обшуку від 23 травня 2020 року вбачається, що 23 травня 2020 року у період часу з 15 години 10 хвилин до 17 години 45 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2020 року було проведено обшук за адресою:АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_3 , під час якого було виявлено та вилучено:

-три сім картки операторів мобільного зв`язку: дві картки ПрАТ «ВФ України» №8306, № НОМЕР_1 , №9395; №8204, № НОМЕР_2 , №0897; одна картка ПрАТ «Київстар» за № 2300, №4926, № НОМЕР_3 , №1;
-грошові кошти у загальною сумою 950 гривень: 4 купюри номіналом 200 гривень, серія та номер: УР 8534985, УР 8534987, УР 8534986, УР 8534988, 1 купюра номіналом 100 гривень, серія та номер ТА 4595519, 1 купюра номіналом 50 гривень, серія та номер ФЗ 8710244;
-стікери для сім-карток: 5 (п`ять) штук оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 (з сім карткою), НОМЕР_5 (без сім картки), НОМЕР_6 (без сім картки), НОМЕР_7 (без сім картки), НОМЕР_8 (без сім картки), 2 (дві) штуки оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_9 (без сім картки), НОМЕР_10 (без сім картки), 4 (чотири) штуки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_11 ( з сім карткою), НОМЕР_12 (без сім картки), НОМЕР_13 (без сім картки), НОМЕР_14 (без сім картки);
-банківські картки: MONO BANK № НОМЕР_15 , MONO BANK № НОМЕР_16 , VISA (інша) № НОМЕР_17 ;
-мобільний телефон «Samsung» DUOS IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_19 з сім карткою за № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , №9 ТОВ «Лайфселл»,
-мобільний телефон Iphone 6 S + IMEI: НОМЕР_23 , MEID: НОМЕР_24 ;
-чек для здійснення банківської операції за №18405-23685-58626;
-стартові пакети операторів мобільного зв`язку: 4 (чотири) - ПрАТ «ВФ Україна» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_25 , НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_26 , 2 (два) - ПрАТ «Київстар» за номерами мобільних телефонів НОМЕР_14 , НОМЕР_13 ;
-notebook Samsung чорного кольору, model NP-N100 S з зарядним пристроєм до нього, USB кабелем та камерою чорного кольору моделі HP DIGITAL RECORDER;
-ноутбук LENOVO чорного кольору, model:20309 та зарядний пристрій до нього.
З урахуванням встановлених у ході досудового розслідування кримінального провадження обставин, слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені в ході обшуку квартири за адресою:АДРЕСА_1 , речі та предмети можуть бути знаряддям вчинення злочину, тому можуть зберігати на собі сліди злочину або містити інші відомості, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, отже можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування вказаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна. Така шкода може виразитись у приховуванні, пошкодженні, знищенні, відчуженні речового доказу, що унеможливить подальше провадження досудового розслідування, встановлення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.
Існують ризики того, що у разі незастосування арешту майна може мати місце відчуження, приховування, передання вказаного майна іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання на даному етапі досудового розслідування виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Слідчий суддя зазначає, що оскільки накладення арешту на майно з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження у даному випадку є необхідним, що не виключає у подальшому можливості звернення власника майна до слідчого судді або суду в порядку ч.1 ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, якщо у застосуванні такого заходу відпаде потреба.
Щодо доводів представників володільця майна про те, що ОСОБА_3 не має жодного статусу у цьому кримінальному провадженні та йому не пред`явлена підозра, тому клопотання про арешт майна є безпідставним, слідчий суддя зазначає, що майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту, поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Посилання представників володільця майна на те, що вилученні речі та предмети не є доказами у вказаному кримінальному провадженні слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно. Крім того, перелічені представниками володільця майна порушення, на їх думку, процесуальних норм при проведенні обшуку не вбачаються очевидно зі змісту протоколу обшуку від 23 травня 2020 року, а тому не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.
Щодо доводів представників володільця майна, що серед вилученого під час обшуку майна є речі, які належать іншим особам, а саме: ноутбук Lenovo належить ОСОБА_11 , а одна з банківських карток належить ОСОБА_9 , слідчий суддя зазначає наступне, що всі зазначені речі були вилучені за місцем проживання ОСОБА_3 , який в судовому засіданні зазначив, що він один проживає за вказаною адресою, не зміг пояснити, чому за місцем його проживання знаходяться речі ноутбук та банківська картка належні іншим особам, а факт придбання ноутбука ОСОБА_11 не виключає можливості володіння та користування ним саме ОСОБА_3 .
Посилання представників володільця майна на відсутність постанови про визнання вилучених під час проведення обшуку предметів та речей речовими доказами, не свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.
Слідчий суддя находить обґрунтованим ризик можливості знищення або пошкодження вилученого майна, зокрема в частині інформації, яка може міститися на вилученому комп`ютерному обладнанні та мобільних телефонах, а тому, у даному випадку вважає за необхідне накласти арешт на зазначену техніку саме шляхом її вилучення у власника.
При цьому, з урахуванням положень ч.2 ст.168 КПК України слідчий суддя з метою запобігання блокування господарської діяльності ОСОБА_3 , який є фізичної особою-підприємцем, вважає за доцільне визначити строк, достатній для копіювання, у разі необхідності, інформації, що міститься у вилучених мобільних телефонах та ноутбуках, - два місяці, тобто до 28 липня 2020 року включно, після чого вказане майно повинно бути повернуте власнику.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені речі та предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до його відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Разом із тим щодо клопотання слідчого в частині визначення слідчим суддею місцем зберігання вилученого майна Харківське ВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, 211, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вказане питання не належить до компетенції слідчого судді, оскільки, як вбачається з аналізу положень ч.5 ст.173 КПК України при постановленні ухвали про арешт майна до повноважень слідчого не належить визначати місце зберігання доказів, та зауважує, що положеннями ч.2 ст.100 КПК України передбачено, що зберігання речових доказів здійснюється стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України, тобто належить до компетенції слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене 23 травня 2020 року під час обушку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
-три сім картки операторів мобільного зв`язку: дві картки ПрАТ «ВФ України» №8306, № НОМЕР_1 , №9395; №8204, № НОМЕР_2 , №0897; одна картка ПрАТ «Київстар» за № 2300, №4926, № НОМЕР_3 , №1;
-грошові кошти у загальною сумою 950 гривень: 4 купюри номіналом 200 гривень, серія та номер: УР 8534985, УР 8534987, УР 8534986, УР 8534988, 1 купюра номіналом 100 гривень, серія та номер ТА 4595519, 1 купюра номіналом 50 гривень, серія та номер ФЗ 8710244;
-стікери для сім-карток: 5 (п`ять) штук оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 (з сім карткою), НОМЕР_5 (без сім картки), НОМЕР_6 (без сім картки), НОМЕР_7 (без сім картки), НОМЕР_8 (без сім картки), 2 (дві) штуки оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_9 (без сім картки), НОМЕР_10 (без сім картки), 4 (чотири) штуки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_11 ( з сім карткою), НОМЕР_12 (без сім картки), НОМЕР_13 (без сім картки), НОМЕР_14 (без сім картки);
-банківські картки: MONO BANK № НОМЕР_15 , MONO BANK № НОМЕР_16 , VISA (інша) № НОМЕР_17 ;
-мобільний телефон «Samsung» DUOS IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_19 з сім карткою за № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , №9 ТОВ «Лайфселл»,
-мобільний телефон Iphone 6 S + IMEI: НОМЕР_23 , MEID: НОМЕР_24 ;
-чек для здійснення банківської операції за №18405-23685-58626;
-стартові пакети операторів мобільного зв`язку: 4 (чотири) - ПрАТ «ВФ Україна» з номерами мобільних телефонів НОМЕР_25 , НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_26 , 2 (два) - ПрАТ «Київстар» за номерами мобільних телефонів НОМЕР_14 , НОМЕР_13 ;
-ноутбук Samsung чорного кольору, model NP-N100 S з зарядним пристроєм до нього, USB кабелем та камерою чорного кольору моделі HP DIGITAL RECORDER;
-ноутбук LENOVO чорного кольору, model:20309 та зарядний пристрій до нього.
Визначити органу досудового розслідування строк, достатній для копіювання у разі необхідності інформації, що міститься у вилучених:
-мобільному телефоні Samsung DUOS, IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_19 ,
-мобільному телефоні Iphone 6S+, IMEI: НОМЕР_23 , MEID: НОМЕР_24 ;
-ноутбуку Samsung, чорного кольору, model NP-N100 S із зарядним пристроєм до нього, USB кабелем та камерою чорного кольору моделі HP DIGITAL RECORDER;
-ноутбуку LENOVO, чорного кольору, model:20309, та зарядного пристрою до нього.
два місяці, тобто до 28 липня 2020 року включно, після чого вказане майно повинно бути повернуте власнику.
В іншій частині клопотання відмовити.
Виконання ухвали у порядку ст.175 КПК України доручити слідчому та прокурору, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному проваджені.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали скаледний 29 травня 2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1