Справа № 344/4925/20
Провадження № 11-сс/4808/108/20
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2020 року,-

в с т а н о в и в :

1.Зміст ухвали суду першої інстанції та встановлені обставини.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2020 року накладено арешт на майно, автомобіль марки «DAEWOO NEXIA», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2012 року випуску, який було вилучено під час проведення огляду місця події 10 квітня 2020 року.

1.2. Постановляючи ухвалу, та накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, і обставини наведені слідчим у клопотанні свідчать про наявність підстав для його задоволення.

2. Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Стверджує, що:

- слідчий суддя, не взяв до уваги, що транспортний засіб DAEWOO NEXIA», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , не є доказом у кримінальному провадженні, оскільки належить третій особі ТОВ «Автокредит Плюс», і перебуває в користування ОСОБА_9 , на підставі договору лізингу;

- будь якого правового статусу у ОСОБА_9 в кримінальному провадженні немає. Саме він знаходився за кермом транспортного засобу, і підвозив підозрювану ОСОБА_10 , на її прохання;

- про будь які її наміри вчинити злочин йому не було відомо, і підвозив він її виключно через прохання, що підтверджується встановленими в ході досудового розслідування обставинами, та оголошенням підозри саме ОСОБА_10

- захисник вважає, що у слідчого судді були відсутні правові підстави, передбачені п.4 ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту на транспортний засіб.

З цих підстав, оскаржувану ухвалу слідчого судді просив скасувати, та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб відмовити.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. В засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з указаних у ній мотивів.

3.2. Прокурор доводи апеляційної скарги заперечив, ухвалу слідчого судді просив залишити без зміни.

4. Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1ст. 98 КПК України.

Так, слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001037 від 10.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. А саме: 10.04.2020 року близько 10.00 год., невідома особа жіночої статі скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із приміщення квартири АДРЕСА_1 , таємно викрала документи та грошові кошти в сумі 10 000 гривень. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 10.04.2020 року, особа під час вчинення кримінального правопорушення, користувалась автомобілем марки «DAEWOO NEXIA», номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , який перебуває в правомірному користуванні ОСОБА_9 .

Того ж дня, в ході проведення огляду місця події вказаний автомобіль було вилучено, та поміщено на територію Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області. Відповідно до постанови слідчого від 11.04.2020 року вказаний автомобіль було визнано речовим доказом.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт 02.04.2020 направлено в суд і тепер питання, пов`язані з долею речових доказів перебувають на вирішенні суду першої інстанції відповідно до норм Розділу ІV КПК України.

І хоч скарга на арешт автомобіля надійшла раніше, ніж провадження передано в суд, в даний час ця обставина є перешкодою для вирішення скарги, оскільки по-перше, розгляд цього питання в справі, яка перебуває на стадії судового розгляду, КПК не передбачений, а по-друге, вирішення цього питання апеляційним судом може створити ситуацію, коли з одного приводу одночасно можуть існувати два судові рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2020 року про накладення арешту на автомобіль марки «DAEWOO NEXIA», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2012 року випуску залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5