Справа № 455/158/20
Провадження № 1-кс/455/74/2020
У Х В А Л А
12 березня 2020 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000058 від 31.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000058, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2020 року.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що до Старосамбірського ВП 30.01.2020 року о 13.06 годині поступило повідомлення від начальника сектору СРПП ОСОБА_4 , про те, що ним було затримано автомобіль марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , який був завантажений металобрухтом, який був незаконно придбаний у громадянина ОСОБА_5 , жителя м.Хирів, який пояснив, що, дійсно, продавав вказаний металобрухт, без відповідних дозвільних документів.

31.01.2020 року під час проведення огляду місця події в м. Старий Самбір Львівської області по вулиці Дрогобицька, №15, на автодорозі «Львів-Самбір-Ужгород, виявлено автомобіль марки «КАМАЗ», модель 53229, тип - спеціалізований вантажний самоскид, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На кузові даного автомобіля повністю, дещо вище бортів, завантажений металобрухт, загальною масою, близько 10-ти тонн. Даний автомобіль з металобрухтом було вилучено слідчим СВ Старосамбірського ВП ОСОБА_7 ..

Згідно товарно-транспортної накладної №77 від 30.01.2020 року встановлено, що вантажний автомобіль для перевезення в стані, що відповідає правилам перевезення та масою брутто 23,05 тонн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 встановлено, що маса даного автомобіля без навантаження становить 13,5 тонн. Так встановлено, що маса металобрухту, яка знаходиться на вищевказаному автомобілі, становить 9,5 тонн.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_8 відомо, що він проживає в АДРЕСА_1 . Його рідний брат, біля вказаної вулиці, на подвір`ї, зберігає металобрухт, який він звідкись привозив та купляв у жителів м.Хирів. Особисто він жодного відношення до придбання металобрухту не має.

ОСОБА_9 від дачі показів за вказаним фактом відмовився, не надавши, при цьому, жодних документів, які б підтверджували законність його дій та походження металобрухту.

Для забезпечення зберігання металобрухту (чорний метал) масою 9,5 тонн, автомобіль марки «КАМАЗ», модель 53229, тип - спеціалізований вантажний самоскид, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ТзОВ «Волинь лом» за адресою: м.Луцьк, вул.Індустріальна, №26, необхідно накласти на нього арешт.

З метою недопущення відчуження металобрухту (чорний метал), масою 9,5 тонн, та автомобіля марки «КАМАЗ», який належить ТзОВ «Волинь лом», адреса місцязнаходження: м.Луцьк, вул.Індустріальна, №26, з метою встановлення всіх обставин події, просить постановити ухвалу про накладення арешту на металобрухт (чорний метал), масою 9,5 тонн, та автомобіля марки «КАМАЗ», модель 53229, тип - спеціалізований вантажний самоскид, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ТзОВ «Волинь лом» за адресою: м.Луцьк, вул.Індустріальна, №26, який в рамках даного кримінального провадження визнаний речовим доказом, оскільки є знаряддям вчинення злочину та може містити на собі сліди вчинення злочину шляхом заборони, відчуження, розпорядження та користування вказаним металобрухтом, а також вищевказаним автомобілем. Вилучений металобрухт (чорний метал), масою 9,5 тонн, та автомобіль марки «КАМАЗ», модель 53229, типу спеціалізований вантажний самоскид, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ТзОВ «Волинь лом», за адресою: м.Луцьк вул.Індустріальна, №26, знаходяться за адресою, м. Старий Самбір, вул. Лева Галицького, №41, Львівської області.

Правова кваліфікація ч.1 ст.213 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд клопотання без його участі, підтримує його та просить задовольнити, а також слухати клопотання без фіксації технічними засобами.

Належним чином повідомлений представник власника автомобіля марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь лом», адреса місцязнаходження: м.Луцьк, вул.Індустріальна, №26, в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 03.03.2020 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь лом» - адвоката ОСОБА_10 , надійшло до суду заперечення на клопотання про арешт майна, в якому зазначає, що факт належності вищезгаданого металобрухту конкретній фізичній особі підтверджується, крім вказаного повідомлення, також і показами ОСОБА_8 , який показав, що ОСОБА_11 є його рідним братом. Останній біля будинку №12 по вул, І. Франка в м. Хирів Львівської області систематично звозить і металобрухт, який скуповує у місцевих жителів. Згідно з протоколом огляду місця події від 31.01.2020 року за вищевказаною адресою виявлено залишки металобрухту. Таким чином, вищевказаними матеріалами кримінального провадження фактично встановлено особу, яка є власником вилученого металобрухту та здійснювала його реалізацію. Своєю чергою, цими ж матеріалами, підтверджується те, що ТОВ «Волинь Лом» не є власником даного металобрухту , не здійснювало його реалізацію, а лише здійснювало перевезення вантажу на замовлення фізичної особи, здійснюючи при цьому, свою звичну господарську діяльність, якою, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Волинь Лом», серед іншого, здійснює господарську діяльність за КВЕД 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт». 30.01.2020 року, виконуючи відповідне замовлення, ТОВ «Волинь Лом» здійснювало перевезення вантажу, яким, як виявилось в подальшому, був згаданий металобрухт.

Виконуючи замовлення перевезення вантажу, ТОВ «Волинь Лом» не мало і не має відношення до обставин його придбання чи продажу третіми особами. Так само ТОВ «Волинь Лом» не володіє інформацією з приводу походження такого металобрухту.

Досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України. Згідно з диспозицією вказаної норми кримінального закону, кримінальним правопорушення визнається здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів посадовими особами суб`єктів господарської діяльності, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Своєю чергою, санкція ч. 1 ст. 213 КК України не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації майна, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого даною нормою.

При цьому, ще раз слід наголосити, що матеріалами клопотання про арешт майна підтверджується факт здійснення операцій з вилученим металобрухтом не ТОВ «Волинь Лом», а іншою особою. Також слід заначити, що наявна у матеріалах справи товарно-транспортна накладна не має відношення до вантажу, що перевозився автомобілем, належним ТОВ «Волинь Авто», а була помилково пред`явлена водієм автомобіля працівникам поліції.

Разом з тим, у своєму клопотанні прокурор просить суд накласти арешт на належний ТОВ «Волинь Лом» у найбільш обтяжливий спосіб, перебачений законом: шляхом встановлення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Підставою накладення арешту на дане майно прокурор зазначає те, що дане майно є речовим доказом, є знаряддям злочину та може містити на собі сліди вчинення злочину, а тому є потреба забезпечити збереження такого майна.

Разом з тим, у своєму клопотанні прокурором не доведено наявності вищевказаних ризиків, підставою накладення арешту на майно ТОВ «Волинь Лом» зазначено фактично факт визнання такого майна речовим доказом.

Крім того, покликаючись у своєму клопотанні на ту обставину, що майно, належне ТОВ «Волинь Лом», може містити на собі сліди злочину, прокурор не звернув уваги на диспозицію ч. 1 ст. 213 КК України в частині визначення дій, які визнаються кримінальним правопорушенням, а також не дав оцінки тій обставині, що належний ТОВ «Волинь Лом» автомобіль вже був оглянутий в установленому кримінальним процесуальним законом порядку, що підтверджується протоколом огляду події від 30.01.2020 року.

За таких обставин, покликання прокурора на те, що належне ТОВ «Волинь Лом» майно, може містити на собі сліди злочину, є безпідставним і не відповідає фактичним обставинам справи. Так само, в поданому клопотанні прокурором не зазначено в який спосіб належний ТОВ «Волинь Лом» автомобіль може бути використано як доказ у кримінальному провадженні і що саме такий спосіб його використання потребує накладення арешту на цей автомобіль. Також слід зазначити, що матеріали клопотання про арешт належного ТОВ «Волинь Лом» майна, не містять доказів того, що таке майно може бути відчужено. Поряд з цим, вище вже зазначено, що згаданий автомобіль використовується ТОВ «Волинь Лом» у процесі здійснення господарського діяльності товариства, а тому відчуження такого майна призведе до неможливості здійснення такої діяльності.

Крім того, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна ТОВ «Волинь Лом» шляхом встановлення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, прокурор не звернув уваги на вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, згідно з якими у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. В той же час, позбавлення ТОВ «Волинь Лом» права володіння та користування згаданим автомобілем, призведе до фактичного зупинення підприємницької діяльності товариства, що є неприпустимим.

Вважає, що клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на належний ТОВ «Волинь Лом» транспортний засіб є необгрунтованим і не відповідає вимогам кримінального процесуального закону в частині доведення підстав накладення такого арешту, а тому у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль марки «КАМАЗ», модель 53229, номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Волинь Лом», відмовити.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами, долученими до клопотання, дослідивши їх, встановила, що слідчим відділом Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 31.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається, з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000058 від 31.01.2020 року, протоколу огляду місця події від 30.01.2020 року, протоколу допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , пояснень ОСОБА_6 , протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00857-01098-19 серії ВМ №606200, товарно-транспортної накладної від 30.01.2020 року №77, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , заяви ОСОБА_8 , постановою про визнання речовим доказом від 31.01.2020 року з якої відомо, що автомобіль марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , а також металобрухт є речовими доказами, з метою забезпечення збереження даних речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості їх втрати, зміні технічних характеристик, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини, винних осіб, слідчий суддя вважає, що є необхідність в арешті вищевказаного автомобіля та металобрухту.

Водночас, слідчий суддя також враховує те, що автомобіль марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював перевезення металобрухту, увесь час знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Старосамбірського ВП ГУНП у Львівській області, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, представника власника даного автомобіля, навіть, не допитано як свідка у даній справі (протокол його допиту відсутній в документах, які долучені до клопотання). Крім того, слідчий суддя враховує те, що злочин, передбачений ч.1 ст.213 КК України є злочином невеликої тяжкості, санкцією якого не передбачено конфіскацію майна.

Усі вищеперераховані обставини породжують обґрунтовані сумніви у необхідності арешту даного автомобіля в частині заборони його користування власником або уповноваженим власником особами, тому слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на автомобіль марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , лише в частині заборони його відчуження.

Така форма арешту майна у забороні його відчуження буде повністю відповідати меті арешту майна у даному кримінальному провадженні та не порушить право власника на використання цього майна та зупинення підприємницької діяльності товариства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на:

автомобіль марки «КАМАЗ», модель 53229, тип - спеціалізований вантажний самоскид, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Волинь лом», адреса місцязнаходження: м.Луцьк, вул.Індустріальна, №26, шляхом заборони права власника на його відчуження, та металобрухт шляхом заборони будь-яким особам на його відчуження, розпорядження та користування.

У задоволенні решти клопотання, - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1