Ухвала
Іменем України
24 березня 2020 р.

м. Київ
Справа №552/7485/2017
Провадження № 51-1526 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2018 року ОСОБА_5 засуджено: за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією всього належного йому майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , судові рішення щодо якої не оскаржуються.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року вищезазначений вирок місцевого суду змінено.
Кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України доповнено кваліфікуючою ознакою «вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України».
Виключено із обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючу ознаку вчинення злочину повторно.
Визнано недопустимими доказами протоколи про наслідки негласних слідчих розшукових дій аудію-відео контролю особи від 06 вересня 2017 року, 20 вересня 2017 року, 05 жовтня 2017 року та 06 жовтня 2017 року, відеозаписи оперативних закупок від 05 вересня 2017 року, 09 вересня 2017 року, 20 вересня 2017 року та 27 вересня 2017 року та виключено із мотивувальної частини вироку посилання на них як на докази винуватості.
Пом`якшено призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 317 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції, а саме: за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців із конфіскацією всього належного йому майна.
Пом`якшено покарання і засудженій ОСОБА_6 .
Зараховано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Проте, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у касаційній скарзі захисника не наведено обгрунтування незаконності по суті прийнятого рішення та не міститься доводів допущення судом апеляційної інстанції таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 370, 374, 404, 412, 419 цього Кодексу.
У касаційній скарзі захисник посилається виключно на порушення допущені судом першої інстанції, однак, які порушення допущені апеляційним судом і в чому вони полягають не зазначає. Також, він не вказує, які доводи його апеляційної скарги апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Окрім того, скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів його апеляційної скарги.
До того ж, захисником, в порушення положень ст. 50, ч. 4 ст. 427 КПК України, не додано належним чином оформленого свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПКУкраїни, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3