ЄУН №397/830/18
Провадження №1-кп/389/266/18
У Х В А Л А

04 травня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4
- ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 31.12.2017, стосовно

ОСОБА_4 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурором в судовому засіданні заявлене клопотання пропродовження на 60 днів строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, які на теперішній час не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували щодо продовження даного запобіжного заходу, ОСОБА_4 заявив клопотання про обрання йому домашнього арешту.

Вислухавши в судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у інше приміщення, на загальну суму понад 260000 грн., тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування та судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння, може переховуватися від суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, обвинувачується у скоєнні злочину через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, а саме менше місяця, утриманці у нього відсутні, постійного місця роботи не має. Відсутність міцності соціальних зв`язків, наявність неодноразових судимостей є ризиком його зникнення у разі перебування на волі або скоєння ним нових злочинів.

Також існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані.

Крім того, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25.07.2019 скаргу обвинуваченого залишено без задоволення, в тому числі тому, що доводи щодо постійного місця проживання спростовуються матеріалами провадження. Апеляційний суд прийшов до висновку, що жоден інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не може бути застосований до ОСОБА_4 .

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких було обрано та продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст.183 КПК України, суд вважає визначити обвинуваченому заставу у розмірі 28 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави буде в достатній мірі гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірним для нього.

Керуючись ст.ст.177, 183, 331, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити. В задоволенні клопотання ОСОБА_4 - відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт.Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 11 год. 04 травня 2020 року по 11 год. 02 липня 2020 року.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави у 28 (двадцять вісім) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 58856 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн.

Застава має бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області, отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445; банк отримувача: ДКСУ м.Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA 0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно зі ст.182 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 31.12.2017; ПІБ особи, яка внесла заставу; застава за ОСОБА_4 (ЄУН №397/830/18, провадження №1-кп/389/266/18); найменування суду, що виніс рішення.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1