Справа № 243/2402/18
Провадження № 1-кс/243/297/2020
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року м. Слов`янськ
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, спричинено загибель ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших людей, як з числа мешканців регіону так і з числа осіб особового складу збройних сил України, що є тяжкими наслідками.
Дії, ОСОБА_5 та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період часу з квітня 2014 року до початку червня 2015 року та виразились у активній його участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувалося вчиненням опору представникам влади.
В результаті діяльності зазначеного непередбаченого законами України збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.
Відповідно до повідомлення про підозру від 17.03.2015 року, встановлено, що ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення на території м. Слов`янськ, Донецької.
Прокурор в клопотанні зазначає, що вина ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків, протоколами впізнання та іншими матеріалами.
Прокурор зазначає, що на даний час підозрюваний ОСОБА_5 ухиляється від явки до слідчого, що перешкоджає проведенню з ним слідчих дій і прийняття законного рішення по даному кримінальному провадженню, що підтверджується рапортами співробітників поліції
Вислухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, який просив клопотання задовольнити, та захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 який заперечував щодо клопотання прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Так виходячи зі змісту частини 1 статті 42 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому КПК України, вручено повідомлено про підозру.
Так, за загальним правилом КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором.
У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, статті 135, 136), тобто шляхом:
?надіслання поштою, електронною поштою;
?врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»;
?врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Таким чином, КПК України містить вичерпний перелік способів, з дотриманням яких, повідомлення про підозру може бути вручене.
Однак, «вручено» не означає «отримано», а отже доцільно враховувати вимоги щодо належного підтвердження отримання або ознайомлення особою зі змістом повідомлення про підозру іншим шляхом.
Аналіз положень КПК України дає підстави стверджувати, що направлення особі повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку відповідатиме вимогам КПК України лише у випадку вручення поштового відправлення особисто підозрюваному.
Так, згідно частини 1 статті 136 КПК України, належним отриманням підозри є виключно розпис особи, у тому числі на поштовому повідомленні.
Тому, сам лише факт направлення поштою повідомлення про підозру, не є доказом належного вручення особі такого повідомлення.
Таким чином, особа набуває статусу підозрюваного з моменту вручення їй особисто поштового відправлення, а не з моменту відправлення такого повідомлення слідчим.
Крім того стаття 135 КПК України передбачає можливість вручення повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї особи для подальшої передачі.
Вичерпний перелік осіб, які є членами сім`ї, який використовується судами, визначений статтею 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».
При цьому, вручення повідомлення про підозру будь-якій іншій, сторонній особі (брату, водію, охоронцю тощо) є незаконним та не тягне за собою набуття особою статусу підозрюваного.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру не було вручено особисто ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було направлено йому поштою, чи вручено члену його сім`ї.
Прокурор в судовому засіданні не надав слідчому судді належних доказів та відомостей про отримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення про підозру.
У зв`язку з чим застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на теперішній час будь яких запобіжних заходів, обмежень свободи дій чи обтяжень є незаконним та таким що суперечить вимогам чинного КПК України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 135, 136,176-178, 193 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького Апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1