Провадження №1-кп/761/2324/2020
В И Р О К
іменем України

23 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 від 07.05.2020 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Андрушівка Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження, працюючого водієм таксі «Яндекс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Наказом прокурора Київської області від 28.03.2019 № 174к особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, призначено на посаду прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області.

Згідно з положенням ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» на прокурора покладено обов`язок діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України , додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Згідно зі ст.ст. 16, 19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів від 27.04.2017, прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури, суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища, неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не встановлених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів.

Статтями 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що службовим особам органів прокуратури забороняється використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Разом з тим, будучи працівником правоохоронного органу, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у порушення наведених вище норм законодавства вчинив корупційний злочин зловживання впливом за таких обставин.

Так, слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003946 від 14.10.2016 за ч. 2 ст. 190 КК України за фактом заволодіння транспортним засобом автомобілем марки VOLКSWAGEN MULTIVAN, 2005 року виписку, номер шасі НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

На початку 2019 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_6 познайомився з прокурором першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області - особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Під час знайомства ОСОБА_6 пожалівся останньому на бездіяльність слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0003946, що полягала у невжитті ними заходів для повернення належного ОСОБА_6 транспортного засобу.

Особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, обіймаючи посаду прокурора прокуратури Київської області, відповідно до розподілу обов`язків, затвердженого керівництвом прокуратури Київської області від 10.06.2019, уповноважений здійснювати процесуальне керівництво, підтримувати публічне обвинувачення в актуальних та корупційних кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється правоохоронними органами області, а також вивчати кримінальні провадження та проводити перевірки за дорученням керівництва прокуратури.

З 02.10.2018 після переведення з прокуратури Запорізької області

особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, обіймав різні посади у прокуратурі Київської області.

За час роботи в прокуратурі Київської області, яка є вищестоящою прокуратурою щодо Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свої повноваження, встановив та підтримував товариські стосунки з працівниками Києво-Святошинської місцевої прокуратури, у тому числі з тими, що входили до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003946, зокрема з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Розраховуючи на можливість здійснення впливу на прокурорів у кримінальному провадженні № 0003946 у спосіб висловлення прохання вжити заходів щодо арешту належного ОСОБА_6 транспортного засобу, визнання його речовим доказом та передання ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирішив отримати від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі спочатку 4, а потім 5 тис. доларів США для себе за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме за вчинення у зазначеному кримінальному провадженні дій щодо накладення арешту на автомобіль марки VOLКSWAGEN MULTIVAN, 2005 року виписку, номер шасі НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_6 , визнання його речовим доказом та передання на відповідальне зберігання останньому.

Небажаючи бути викритим, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, залучив до вчинення злочину свого знайомого ОСОБА_3 , який за його задумом повинен був контактувати з ОСОБА_6 та отримати від нього неправомірну вигоду, тобто виконати роль пособника.

Реалізуючи свій злочинний умисел, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 14.05.2019р. близько 14 год. 50 хв. зустрівся з ОСОБА_6 у приміщенні кафе Wood Coffee Shop, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Московська, 15, повідомивши, що з урахуванням його посади він має знайомих у Києво-Святошинській місцевій прокуратурі, які на його прохання вчинять залежні від них дії щодо арешту належного ОСОБА_6 транспортного засобу, визнання його речовим доказом та передання ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.

Під час зустрічі 21.05.2019 близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_6 з ОСОБА_3 в приміщенні кафе McDonalds, що за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 2б (далі кафе McDonalds), останній за вказівкою особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, повідомив ОСОБА_6 про необхідність передання для особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, неправомірної вигоди в сумі 4 000 доларів США за вирішення раніше обумовленого питання. При цьому ОСОБА_3 за домовленістю з особолю, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, повідомив ОСОБА_6 про необхідність передання йому, ОСОБА_3 , впродовж наступних декількох днів 2 000 доларів США, а решту 2000 доларів США після повернення ОСОБА_6 належного йому транспортного засобу.

Надалі, 24.05.2019 близько 16 год. 45 хв., ОСОБА_3 під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 , діючи за домовленістю з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи спільний з ним умисел, у приміщенні кафе McDonalds одержав від ОСОБА_6 для особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, грошові кошти в сумі 2 000 доларів США (згідно з офіційним курсом Національного банку України становило 52671 гривню).

19.06.2019 близько 17 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні кафе McDonalds, особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, висловив пропозицію ОСОБА_6 передати йому решту грошових коштів 3000 доларів США до повернення останньому машини, збільшивши загальну суму неправомірної вигоди до 5 тис. доларів США.

З метою реалізації раніше обумовленого злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 20.06.2019 близько 17 год. 30 хв. поблизу будинку за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 2, діючи за вказівкою особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, одержав від ОСОБА_6 для особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, грошові кошти в сумі 3 000 доларів США (згідно з офіційним курсом Національного банку України становило 79002 грн), після чого особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_3 були затримані у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

Установлено, що з 04.12.2017 у кримінальному провадженні

№ 0003946 від 14.10.2016 нагляд у формі процесуального керівництва здійснювався групою прокурорів зі складу працівників Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, а саме: ОСОБА_7 , (наказ про призначення на посаду від 14.12.2015 року № 2482к) ОСОБА_8 (наказ про призначення на посаду від 28.03.2016 № 232к), ОСОБА_9 (наказ про призначення на посаду від 14.12.2015 № 2489к), ОСОБА_10 (наказ про призначення на посаду від 14.12.2015 № 2485к), ОСОБА_11 (наказ про призначення на посаду від 21.06.2016 № 366к), ОСОБА_12 (наказ про призначення на посаду від 09.02.2017 № 23к) та ОСОБА_13 (наказ про призначення на посаду від 15.02.2017 № 35к), а досудове розслідування з 09.10.2018 слідчим слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_14 ..

За кожним з групи прокурорів наказом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 24.05.2019 № 106вн-19 «Про розподіл обов`язків між працівниками» визначений обов`язок здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва слідчими Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. На прокуратуру покладається, крім іншого, функція нагляду за додержанням законів органами, що провадять досудове слідство.

Згідно зі ст. 36 КПК України нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням забезпечується прокурором, при здійсненні якого прокурор уповноважений: доручати слідчому проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення; погоджувати або відмовляти у погодженні процесуальних дій у випадках, передбачених КПК України, у тому числі при складанні клопотання про арешт майна на підставі ст.171 КПК України; в необхідних випадках самостійно проводити слідчі, процесуальні дії; виконувати ухвалу про арешт майна, визнавати майно речовим доказом та у порядку ст. 100 КПК України повертати власнику (законному володільцю) або передавати йому на відповідальне зберігання.

Частиною 3 ст.18, п. 1 примітки до ст.364 КК України передбачено, що службовими особами у ст.ст. 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом чи законом.
Відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у ст.ст.368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у п.1 примітки до ст. 364 цього Кодексу, посади яких згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у п. 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх структурних підрозділів та одиниць.
З огляду на викладене прокурори групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003946, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на яких особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, планував вплинути для вирішення зазначеного вище питання, наділені організаційно-розпорядчими функціями, а отже, є службовими особами.

Таким чином, ОСОБА_3 , виконуючи роль пособника, сприяв своїми активними діями вчиненню злочину особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою приховання скоєного останнім злочину іншим чином, у спосіб виконання функції посередника при одержанні від ОСОБА_6 24.05.2019 близько 16 год. 45 хв. у приміщенні кафе McDonalds 2000 доларів США та 20.06.2019 близько 17 год. 30 хв. поблизу будинку за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 2, 3000 доларів США, усього 5 000 доларів США (згідно з офіційним курсом Національного банку України становило 131673 грн) як неправомірної вигоди для особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за здійснення останнім впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, зокрема на прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003946 щодо вчинення ними у кримінальному провадженні № 0003946 від 14.10.2016 за ч. 2 ст. 190 КК України дій щодо накладення арешту на автомобіль марки VOLКSWAGEN MULTIVAN, 2005 року виписку, номер шасі НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_6 , визнання його речовим доказом та передання на відповідальне зберігання останньому.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив пособництво в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13.05.2020 року між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, із змісту якої вбачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт визнання винуватості підозрюваним, узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень; визначено зобов`язання ОСОБА_3 про відшкодування протягом 6 місяців заподіяної шкоди шляхом внесення на відповідний рахунок Державної казначейської служби України в розмірі 1000 доларів США в гривневому еквіваленті та надання прокурору відповідного документального підтвердження; роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно з положеннями ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України, віднесено до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, характер обвинувачення за ч.5 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України, та вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди.

Крім того, як обвинувачений, так і прокурор повідомили, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник просив затвердити укладену угоду, і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Прокурор вважає можливим ухвалити вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості, і призначити узгоджену міру покарання.

Таким чином, перевіривши угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що умови угоди: не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони погодили вид і розмір покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду від 13.05.20 р. про визнання винуватості між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.314, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду, укладену 13.05.2020 р. у кримінальному провадженні № № 0000958 від 07.05.2020 року між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 1500 /однієї тисячі п`ятисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 /двадцять п`ять тисяч п`ятсот/ гривень.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя