Справа № 210/2062/20
Провадження № 1-кп/177/104/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
06 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі, клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000554 від 20.06.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України, у порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
До Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000554 від 20.06.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України та обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000554 від 20.06.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України. У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення події кримінального правопорушення (часу, місяці, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, отримання належних та допустимих доказів вини причетної особи, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також інших обставин вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, вжитими заходами, у даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.
Оскільки кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України належить, згідно з ч. 2 ст. 12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості, з моменту його вчинення минуло більше двох років, тобто сплила встановлена ст. 49 КК України давність притягнення до кримінальної відповідальності за його вчинення, тоді як особа, яка його вчинила, не встановлена, і всі можливості для її встановлення вичерпані, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з підстав наведених у ньому та просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи що підстави для закриття кримінального провадження відсутні, оскільки органи досудового розслідування не в повному обсязі виконали всі процесуальні дії, спрямовані на розшук особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000554 від 20.06.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження за № 0000554, відомості про яке внесені до ЄРДР 20.06.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_4 , за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень невстановленою особою 20.06.2016 по АДРЕСА_1 .

Постановами від 24.12.2016 (а.п.29) та від 21.03.2018 (а.п.75) кримінальне провадження закривалося за відсутності події кримінального правопорушення та складу, відповідно. Кожна з постанов були скасовані прокурором (а.п.38, 82-83). При цьому, прокурором неодноразово надавалися вказівки слідчому в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України. Натомість, вжитими заходами не представилося можливим встановити особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров 'я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження з зазначених підстав закривається судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 49 КК України, сплив зазначених у ній строків тягне звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як випливає із зазначених правових норм, кримінальне провадження може бути закрите з підстав, вказаних у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за наявності декількох обов`язкових умов, а саме: 1) доведеності самої події злочину, тобто діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, а також об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу злочину; 2) відсутності відомостей про особу, яка вчинила злочин та об`єктивної неможливості встановити цю особу; 3) закінчення визначених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відсутність будь-якої з цих умов виключає можливість закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом закріпленого у ст. 25 КПК України принципу публічності прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Оглядом у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000554, відомості про яке внесені до ЄРДР 20.06.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України встановлено, що досудове розслідування в межах цього провадження проводилося не в повному обсязі.

Так, матеріали провадження містяться вказівки прокурора - 04.08.2016 (а.п.20), 01.09.2016 (а.п.22); 27.09.2017 (а.п.39-40); 15.02.2018 (а.п.67); 03.09.2019 (а.п.84); 16.10.2019 (а.п.87) , жодна з яких у повному обсязі не виконана.

При цьому, з 20.06.2016 (внесення відомостей до ЄРДР) до 07.04.2020 (подання клопотання до суду), не проведено впізнання особи ( ОСОБА_5 , який мешкає: АДРЕСА_2 ), яку підозрює потерпілий у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень 20.06.2016; не підготовлено та не погоджено з процесуальним керівником клопотання про тимчасовий доступ до трафікав з`єднань абонентів, що працювали за місцем вчинення кримінального правопорушення; не допитано в якості свідка ОСОБА_6 щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , проведених розшукових та інших дій щодо встановлення причетних до вказаної події осіб, наданих свідчень ОСОБА_7 ; не проведено одночасний допит встановлених свідків та потерпілого, слідчим у даному кримінальному провадженні.

У той же час, ч. 4 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

З огляду на викладене, суд вважає, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у межах цього кримінального провадження, не встановлена саме через неналежну організацію досудового розслідування, невиконання письмових вказівок процесуального керівника та відсутність належного нагляду останнього під час проведення досудового розслідування.

Вказане клопотання, як одна з підстав для закінчення досудового розслідування кримінального провадження № 0000554 від 20.06.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України, шляхом його закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, що встановленні чинним КПК України.

Таким чином, наведені обставини виключають закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України

Керуючись ст. ст. 284, 369-372, ч. 5 ст. 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000554 від 20.06.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України, у порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, - відмовити.
Ухвала суду не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: