Провадження № 11кп/4820/436/20 Головуючий в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Справа №127/348/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія:ст.291 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 та прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вінницького міського суду від 24 лютого 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000264 по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, повернуто прокурору.

Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, мотивував своє рішення тим, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини не містять повного обвинувачення, зокрема, в межах якої саме адміністративно-територіальної одиниці вчинено кримінальне правопорушення, а саме обвинувачення викладено не конкретно, що порушує право на захист.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник та прокурор подали апеляційні скарги, кожен з яких просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд вказаного обвинувального акту на стадії підготовчого судового засідання у місцевому суді.

Свої вимоги аргументують тим, що зазначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору суперечать вимогам законодавства. Тоді як вимоги ст.291 КПК України при складанні обвинувального акту дотримані у повному обсязі, зокрема, належним чином викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлено правову кваліфікацію кримінального правопорушення за конкретною статтею КК України, закріплено формулювання обвинувачення.

Наголошують, що у разі наявності у суду сумнівів щодо підсудності кримінального провадження, він повинен діяти у спосіб, передбачений п.4 ч.3 ст.314 КПК України, а саме направити обвинувальний акт до апеляційного суду для визначення підсудності, а не повертати його прокурору.

Стверджують, що неточність анкетних даних потерпілого не є перешкодою для призначення кримінального провадження до розгляду, так як даний недолік може бути вирішений під час судового провадження.

Звертають увагу і на порушення місцевим судом розумних строків розгляду кримінального провадження.

У запереченні на апеляційні скарги прокурора та захисника, представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_13 просить залишити ухвалу місцевого суду без змін, як таку, яка постановлена з дотриманням вимог закону, а апеляційні скарги процесуальних опонентів без задоволення.

Свої вимоги мотивує тим, що потерпілий ОСОБА_7 лише під час підготовчого засідання дізнався, що ОСОБА_11 висунуте обвинувачення лише у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України. При цьому, в порушення ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, потерпілого ніхто не повідомляв, ніякого процесуального документу про перекваліфікацію кримінального правопорушення не отримував, не бачив таких і при ознайомленні із матеріалами справи.

Наголошує сторона захисту і на численних, на її думку, порушеннях, які систематично допускали органи досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженого судового рішення, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, пояснення потерпілих та їх представників, які заперечили щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить наступного висновку.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Колегія суддів констатує, що формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставин, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і належним чином здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист.
При чому, невідповідність обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вимогам закону констатував апеляційний суд у своєму рішенні від 18 листопада 2019 року.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на відсутність в обвинувальному акті відомостей щодо адміністративно-територіальної одиниці, в межах якої обвинувачений ОСОБА_11 допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які перетинали проїзну частину дороги, без зазначення з якої саме сторони, з ліва на право чи з права на ліво.
При цьому, колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що неточність анкетних даних потерпілого не є перешкодою для призначення кримінального провадження до розгляду, так як даний недолік може бути вирішений під час судового провадження. Однак, неконкретність місця вчинення кримінального правопорушення породжує невизначеність підсудності даного кримінального провадження, що є істотним порушенням під час формування обвинувачення, адже унеможливлює його судовий розгляд по суті.

У зв`язку із наведеним, судова колегія вважає вірним висновок місцевого суду про те, що єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту є повернення його прокурору.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, судова колегія,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Вінницького міського суду від 24 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального актувідносно ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000264, внесеному до ЄРДР 12.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4