Справа № 991/558/19
Провадження1-кс/991/2869/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів ОСОБА_6 , погоджене із прокурором відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Новоград-Волинський Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у кримінальному провадженні № 0000027 від 06.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03 грудня 2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 03.12.2019 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

1.Доводи клопотання

В клопотанні зазначено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 06.01.2017 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
В обґрунтування клопотання детектив посилається на такі фактичні обставини кримінального провадження.
Народний депутат України ОСОБА_7 у Верховній Раді України VIII скликання здійснив пособницькі дії з метою реалізації злочинного умислу гр. ОСОБА_9 , направленого на заволодіння майном державного підприємства «Укрзалізничпостач» у 2015 році та Філії «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Укрзалізниця» у 2016 році в особливо великих розмірах під час здійснення цими підприємствами державних закупівель болтів клемних з гайкою, болтів закладних з гайкою, болтів стикових з гайкою і шайби (метизної продукції).
З цією метою у січні 2015 року ОСОБА_7 залучив до вчинення злочину як пособника ОСОБА_4 , який в свою чергу був наділений невстановленою слідством особою неформальними повноваженнями на прийняття кадрово-управлінських рішень у державних підприємствах та їх структурних підрозділах афілійованих з Міністерством інфраструктури України, зокрема, вплинувши на призначення ОСОБА_10 у 2015 році директором ДП «Укрзалізничпостач».
За твердженням органу досудового розслідування ОСОБА_4 намагався схилити виконуючого обов`язки генерального директора Державної адміністрації залізничного транспорту України ОСОБА_11 до надання незаконних переваг під час здійснення державної закупівлі метизної продукції компаніям, підконтрольним ОСОБА_9 , а отримавши від нього відмову, схилив до вчинення зазначених дій неформально підконтрольного йому ОСОБА_10 .
У свою чергу ОСОБА_10 за сприяння інших службових осіб ДП «Укрзалізничпостач», незаконно вплинув на комітет з конкурсних торгів цього підприємства, забезпечивши таким чином акцепт пропозиції ТОВ «Інкомм», що була економічно невигідною та оголошення цього товариства переможцем процедури державної закупівлі метизної продукції для потреб державного підприємства.
25.06.2015 ОСОБА_10 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, уклав договір № ЦХП-5-01415-01 із ТОВ «Інкомм» про закупівлю метизної продукції, а 30.06.2015, в межах злочинної домовленості із ОСОБА_7 та інших співучасників злочину, додаткову угоду № 1 до нього, яка передбачала зменшення його ціни з 77,9 млн. грн. до 72,5 млн. грн.. з метою прикриття злочинної діяльності.
В подальшому ОСОБА_7 через підконтрольні йому ТОВ «Солар-Скай» та ОСОБА_12 забезпечив надання фінансової (грошової) допомоги ТОВ «Інкомм» для придбання цим підприємством метизної продукції за ринковими цінами у ПАТ «Дружківський завод металевих виробів». Водночас, ОСОБА_9 із підконтрольним йому ОСОБА_13 здійснив за їх попередніми домовленостями з ОСОБА_10 реалізацію такої метизної продукції в межах договору № ЦХП-5-01415-01 і додаткової угоди до нього за завищеними цінами на користь ДП «Укрзалізничпостач».
Сума різниці між доходами та витратами ТОВ «Інкомм» за результатами господарських операцій, пов`язаних із виконанням договорів поставки № ЦХП-5-01415-01 від 25.06.2015 та № 11360 від 21.07.2014 (придбання метизної продукції у заводу-виробника), у період з 25.06.2015 по 31.12.2015 становить 20 270 524,12 гривень без ПДВ, що є втраченими активами.
02.10.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
У повідомленні про підозру зазначається, що за пособництва ОСОБА_4 , яке виразилося у наданні протиправного сприяння співучасникам вчинення злочину у вигляді досягнення змови із ОСОБА_10 та забезпечення використання ним свого службового становища всупереч економічним інтересам ДП «Укрзалізничпостач», ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , за пособництва ОСОБА_8 та активних злочинних дій ОСОБА_13 та інших співучасників вчинення майнового злочину, в період з 14.01.2015 по 09.12.2015, організував та керував заволодінням грошовими коштами, що належать державному підприємству, в якості постачальницької винагороди для ТОВ «Інкомм» у загальному розмірі 20 270 524, 12 грн., що перевищує 600 розмірів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та є особливо великим розміром.
Підставою для звернення із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків визначених у ст. 194 КПК України стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підтримав з підстав наведених у ньому. Зазначив, що зібрані докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2. Доводи сторони захисту.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Зазначив, що матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину. Твердження детектива про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку захисника, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені жодними доказами. Недоведеними вважає захисник і доводи сторони обвинувачення щодо необхідності покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
За твердженням захисника абсолютна більшість документів, доданих до клопотання зібрані у межах іншого кримінального провадження, та не стосуються обставин, які досліджуються у кримінальному провадженні № 0000027 від 06.01.2017.
Захисник зазначає про те, що доводи сторони обвинувачення про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину будуються на суб`єктивних висновках та оцінках та не підтверджені жодним доказом. Зокрема, вказує, що орган досудового розслідування не надав жодного доказу на підтвердження: досягнення ОСОБА_4 згоди з ОСОБА_7 щодо вчинення інкримінованого злочину; залучення шляхом неформального впливу до вказаного злочину ОСОБА_10 ; узгодження з ОСОБА_7 питань, спрямованих на сприяння вчиненню злочину.
Щодо наявності ризику переховуватися від органів слідства чи суду захисник стверджує, що наявність значних статків та часті виїзди за межі України не підтверджують існування цього ризику, а навпаки, свідчать про прив`язаність ОСОБА_4 до місця свого проживання. Протягом усього часу, з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_4 демонструє бездоганну поведінку. За наведених обставин, враховуючи соціальний та сімейний стан ОСОБА_4 , а також той факт, що досудове розслідування у кримінальному проваджені завершено, вважає, що ризик переховування від слідства та суду відсутній.
Ризик впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів та спеціалістів, в світлі завершення досудового розслідування та того факту, що жодна із осіб спілкування з якими просить обмежити детектив не надавала свідчень щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, захисник вважає не доведеним.
Недоведеним вважає захисник і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, вказує, що детектив не підтверджує документально наявність цього ризику. Крім цього, ОСОБА_4 на сьогоднішній день жодних посад у державних органах не займає, як власне і решта фігурантів у ній.
Щодо обмежень, які просить застосувати детектив, захисник зазначив, що вони перешкоджатимуть професійній діяльності ОСОБА_4 . Так, враховуючи характер діяльності, ОСОБА_4 є стороною десятків договорів, у тому числі із іноземними контрагентами. Ці договори передбачають обов`язок ОСОБА_4 брати участь у зустрічах на території будь-яких країн, де це необхідно, а тому застосування обов`язків не покидати зареєстрованого місця проживання, здати документи для виїзду за кордон покладуть непропорційний тягар на ОСОБА_4 , зруйнують його усталений життєвий рівень та порушуватимуть його права, гарантовані ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції («Свобода пересування»).
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи, викладені захисником та просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

3. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
3.1.Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Факт можливої причетності ОСОБА_4 до злочину, вчинення якого йому інкримінується підтверджується сукупністю доданих до клопотання доказів, які були досліджені в судовому засіданні. Так, на думку слідчого судді ці докази доводять факт можливого впливу на ОСОБА_10 зі сторони ОСОБА_4 , який міг тиснути на нього з метою забезпечення перемоги у державній закупівлі компанії, підконтрольної ОСОБА_9 . Також ці докази дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , мав неформальні повноваження стосовно призначення осіб на посади в системі Міністерства інфраструктури України, використовуючи які міг здійснювати на співучасників вплив.
Дослідження цих доказів формує у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину, вчинення якого інкримінується йому органом досудового розслідування.
Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Доводи сторони захисту щодо наявності протирічь у показаннях деяких свідків, невідповідності доказів, зокрема, протоколів огляду вимогам законодавства та відсутності у них обставин, що підтверджують факт причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки питання оцінки належності, допустимості та достовірності доказів, які обґрунтовують підозру є предметом судового розгляду у разі направлення обвинувального акту до суду.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину за викладених у клопотанні обставин.
Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

3.2. Щодо наявності ризиків

В обґрунтування клопотання детектив посилається на існування таких ризиків:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
-ризик незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні;
- ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з огляду на таке.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України. Такий злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки стосується використання позаштатним радником Глави Адміністрації Президента України своїх повноважень та впливу на керівника суб`єкта господарської діяльності державного сектору економіки - ДП «Укрзалізничпостач».
Злочин передбачений ч. 5 ст. 191 КК України є особливо тяжким корупційним злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину КК України не передбачено.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Згідно з наданими доказами офіційний дохід ОСОБА_4 з 2015 року складає понад 30 млн. грн. від різних податкових агентів, зокрема ТОВ «Юридична фірма «Астерс», ТОВ «Блуріч Корпорейшн», ТОВ «Трініті Інвестмент менеджмент», ТОВ «Модірес ЛТД», ТОВ «Фраголіно», ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших. ОСОБА_4 є одним з кінцевих бенефіціарних власників ряду компаній, що займаються наданням ресторанних послуг, роздрібної торгівлі напоями в спеціалізованих магазинах та управлінськими послугами.
Таким чином тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з матеріальним станом підозрюваного, фінансової можливості для тривалого перебування за межами України, дають підстави стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 , у разі незастосування до нього запобіжного заходу та відсутності контролю за його процесуальною поведінкою з боку органу досудового розслідування, під загрозою настання кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину зможе протягом тривалого періоду час переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, використовуючи свої фінансові ресурси.

Ризик незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя погоджується і з доводами сторони обвинувачення про наявність ризику незаконного впливу на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя приймає до уваги той факт, що ОСОБА_4 є достатньо впливовою людиною, про що власне кажучи свідчить сам факт його призначення свого часу на посаду позаштатого радника Глави Адміністрації Президента України.
Враховуючи ці обставини, обставини вчинення злочину слідчий суддя вважає, що без застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 зможе здійснювати вплив на інших підозрюваних та обвинувачених для вироблення спільної позиції у цьому кримінальному провадженні.
Незважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування завершене і стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи вимогу кримінального процесуального законодавства України щодо безпосереднього дослідження доказів вважає, що доводи сторони обвинувачення про можливість впливу на свідків не є необґрунтованими.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням критеріїв, що мають враховуватися при встановленні наявності того чи іншого ризику на які наявне посилання вище, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини на які орган досудового розслідування посилається в обґрунтування наявності цього ризику є неконкретними та недостатніми, у зв`язку із чим цей ризик не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).
Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).
Оскільки стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи ОСОБА_4 , дійшов висновку про необхідність застосування до останнього запобіжного заходу, що сприятиме виконанню ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та забезпечить можливість контролю за його поведінкою з боку органу досудового розслідування з метою досягнення мети кримінального провадження.
Застосування такого заходу, на думку слідчого судді жодним чином не перешкоджатиме здійсненню ОСОБА_4 професійної діяльності, оскільки хоч і обмежують, але не забороняють переміщення, у тому числі за межі України, а лише дає можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за належною процесуальною поведінкою підозрюваного.
Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбачених законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання належить задовольнити.

3.3. Обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу
У клопотанні детектив посилається на необхідність покладення на підозрюваного таких обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу детектива, прокурора або суду;
2) прибувати на першу вимогу до детективів Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027;
3) повідомляти детективів Національного бюро, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;
5) утримуватися від відвідування будь-яких приміщень, які належать чи які займають Філії «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Укрзалізниця» і ПАТ «Укрзалізниця»;
6) здати на зберігання детективам Національного бюро свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Оскільки питання про покладення того чи іншого обов`язку, з огляду на зміст ст. 194 КПК України відноситься до повноважень суду, слідчий суддя, оцінивши доводи наведені у клопотанні, а також доводи сторони захисту вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки про які просить детектив за виключенням обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває. Необхідність цього обумовлена характером діяльності підозрюваного, яка потребує частих переміщень в межах України.
Також враховуючи, що приміщення ПАТ «Укрзалізниці» включають не лише офісні, службові приміщенні, слідчий суддя вважає за необхідне доповнити обов`язок утримуватися від відвідування будь-яких приміщень, які належать чи які займають Філії «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Укрзалізниця» і ПАТ «Укрзалізниця» словами «крім місць загального користування».
Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які були обґрунтовані раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.
Оскільки 20.11.2019 прокурором у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 290 КПК України стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження, враховуючи, що строки досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України не включаються у строки досудового розслідування, строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України належить застосувати на 2 місяці до 05.02.2020 включно.
Керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів ОСОБА_6 , погоджене із прокурором відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:
- прибувати на першу вимогу до детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027;
- повідомляти детективів Національного бюро, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;
- утримуватися від відвідування будь-яких приміщень, які належать чи які займають Філії «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Укрзалізниця» і ПАТ «Укрзалізниця», крім місць загального користування;
- здати на зберігання детективам Національного бюро свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити до 05 лютого 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що згідно з ч. 2 ст. 179 КПК України в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 особистого зобов`язання покласти на детективів, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1