УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринки, громадянина України, українця, із вищою освітою, працюючого виконавчим директором ТОВ «КОНКОРД», одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 , 13.12.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000393, відомості про яке 03.10.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді юриста ТОВ «КОНКОРД», , юридична та фактична адреса: вул. Заводська, 1, с. Северинівка, Жмеринського р-ну, Вінницької області (станом на липень 2018 року) за попередньою змовою з керівником ТОВ «КОНКОРД», ОСОБА_8 (який з 04.08.2017 перебував виконуючим обов`язки президента ТОВ «КОНКОРД», а з 08.08.2017 року згідно наказу № 234 генеральним директором ТОВ «КОНКОРД» ), який будучи наділеним відповідно до статуту ТОВ «КОНКОРД» організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими правами та обов`язками, тобто являючись службовою особою, умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_8 , здійснили розтрату майна ТОВ «КОНКОРД» всупереч інтересам товариства, шляхом відчуження в липні 2018 року автомобіля VОLKSWAGEN AMAROK кузов НОМЕР_1 , який перебував у власності вище зазначеного товариства на користь третіх осіб.
Так, приблизно в травні-червні 2018 року на нараді керівництва ТОВ «КОНКОРД» ОСОБА_8 було прийнято рішення про відчуження автомобіля VОLKSWAGEN AMAROK кузов НОМЕР_1 , який належав ТОВ «КОНКОРД» та доручено організацію відчуження автомобіля юристу товариства - ОСОБА_4 , що підтверджується наказом ТОВ «КОНКОРД » № 203 від 11.07.2018, згідно якого продаж автомобіля та його зняття з обліку було доручено юристу підприємства ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 , отримавши від головного бухгалтера ТОВ «КОНКОРД» інформацію про те, що балансова вартість з урахуванням зносу автомобіля VОLKSWAGEN AMAROK становить 0 грн., вирішив продати автомобіль VОLKSWAGEN AMAROK кузов НОМЕР_1 своєму знайомому ОСОБА_9 , по заниженій ціні.
Реалізуючи свої наміри по відчуженню автомобіля VОLKSWAGEN AMAROK ОСОБА_9 , ОСОБА_4 підготував наказ № 203 від 11.07.2018 року про знаття з обліку та продаж автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK 2.0 TDi номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , який в свою чергу погодив та підписав у керівника підприємства ОСОБА_8 .

Також 11.07.2018 року ОСОБА_4 підготував та надав на підпис ОСОБА_8 договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK 2.0 TDi номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , згідно якого ТОВ «КОНКОРД» зобов`язується поставити і передати у власність ОСОБА_9 автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK 2.0 TDi номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 відповідно до залишкової вартості автомобіля, яка становить 20 000 грн. (що не відповідає зібраним в ході досудового слідства доказам та вилученим документам, та результатам проведеної управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «КОНКОРД» ).

Після чого, 11.07.2018 року всупереч інтересам ТОВ «КОНКОРД», не проводячи жодної оцінки вартості автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK 2.0 TDi номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , попри вимоги ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Наказу Міністерства Фінансів України Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" (п.16-17), а також статуту ТОВ «КОКНКОРД», згідно якого: товариство створене на засадах угоди між його засновниками шляхом об`єднання їхнього майна; Товариство є власником: майна передане його учасниками, в тому числі, як внесок до статутного капіталу; власної продукції, виготовленої в процесі господарської діяльності; доходів отриманих від власної господарської діяльності; благодійних внесків, пожертвувань, дарунків та іншого майна, право власності на яке здобуте у спосіб, що не суперечить чинному законодавства,- керівник товариства ОСОБА_8 підписав довір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK за ціною 20000 грн., яку було визначено шляхом її обговорення з юристом товариства ОСОБА_4 .. Після чого ОСОБА_8 підписаний договір передав ОСОБА_4 , який в свою чергу підписав його з гр. ОСОБА_9 як покупцем.

В подальшому ОСОБА_4 вирішує залучити до реалізації, відчуження та зняття з обліку автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK ТОВ «ЮНІТРАЛ».

Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, погоджений з ОСОБА_8 , по відчуженню по заниженій вартості автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK своєму знайомому ОСОБА_9 , 24.07.2018 уклав договір комісії № 000507 з ТОВ «ЮНІТРАЛ», згідно якого вище зазначене товариство (Комісіонер) за дорученням ТОВ «КОНКОРД» (Комінтента) зобов`язується вчинити правочин щодо продажу автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK 2.0 TDi номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , за узгодженою ціною, яка не нижче 20000 грн.

Цього ж дня 24.07.2018 року ТОВ «ЮНІТРАЛ» підготувало та уклало договір купівлі продажу транспортного засобу № 000507 згідно якого реалізувало автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK 2.0 TDi номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинний умисел по відчуженню по заниженій вартості автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK ОСОБА_9 , перебуваючи в кабінеті головного бухгалтера ТОВ «КОНКОРД» ОСОБА_10 , передали їй договір купівлі- продажу автомобіля та нібито документи по проведенню оцінки ТОВ «ЮНІТРАЛ» автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK в 20000 грн. Після чого ОСОБА_8 дав розпорядження ОСОБА_10 про підготовку видаткової накладної про передачу вище зазначеного автомобіля ОСОБА_9 .

На підставі підготовленої головним бухгалтером ТОВ «КОНКОРД» ОСОБА_10 , за розпорядженням керівника підприємства, видаткової накладної № К-00000002 від 24.07.2018 ОСОБА_9 було внесено через касу товариства кошти в сумі 20000 грн., підписано видаткову накладну та отримано автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK 2.0 TDi номер кузова НОМЕР_2 , чим було відчужено майно ТОВ «КОНКОРД» по заниженій вартості.

Згідно висновку експерта Вінницького НДКЦ МВС України № 173 від 03.10.2019 ринкова вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN AMAROK номер кузова НОМЕР_2 на момент проведення експертизи, а саме на 03.10.2019 становить 421358,95 грн.; а ринкова вартість аналогічного технічно справного автомобіля марки VOLKSWAGEN AMAROK станом на 24.07.2018 становила 540470 грн.

Згідно висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ № 6276/6277/19-21 від 18.11.2019 підписи від імені ОСОБА_4 у графі «Комітент» в договорі комісії № 000507 від 24.07.2018 виконані самим ОСОБА_4 .. Підписи від імені ОСОБА_8 в графі «Генеральний директор» в наказі № 203 від 11.07.2018, в графі «Генеральний директор» договір купівлі-продажу від 11.07.2018, в графі «Відвантажив» в видатковій накладній № К-00000002 від 24.07.2018 виконані ОСОБА_8 .

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив розтрату майна у великих розмірах, зокрема належного ТОВ «КОНКОРД» автомобіля марки VOLKSWAGEN AMAROK на користь ОСОБА_9 за заниженою вартістю, чим спричинив ТОВ «КОНКОРД» та учасникам товариства ОСОБА_11 (з часткою в товаристві 50%) і ОСОБА_12 (з часткою в товаристві 50%) матеріальної шкоди на суму 520470 грн. (540470 грн. 20000 грн. які сплачені через касу товариства ОСОБА_9 ) .

11.12.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жмеринки, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із вищою освітою, виконавчий директор ТОВ «КОНКОРД», раніше не судимий.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, а саме: показами свідка ОСОБА_13 ; показами свідка ОСОБА_10 ; показами свідка ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_14 ; висновками експерта Вінницького НДКЦ МВС України № 173 від 03.10.2019; висновками експерта Вінницького відділення КНДІСЕ № 6276/6277/19-21 від 18.11.2019.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191КК України,за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та яке, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які у майбутньому будуть допитані у даному кримінальному провадженні для з`ясування усіх обставин вчиненого ним злочину чи впливати на вже допитаних свідків, знищити документи чи речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином зокрема підроблення документів щодо відчуження майна ТОВ «КОНКОРД», як це відбувалось раніше.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 191КК України, а також ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави та покладенням обов`язків зазначених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили відмовити в обрані будь-якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000393, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 03.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

11.12.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, зареєстрований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, що свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, працює, тобто має постійне джерело доходу, раніше не судимий.

На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 11 лютого 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 11.02.2020 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя