№ 336/6595/19
пр. № 1-кс/336/290/2020
УХВАЛА
Іменем України
05 травня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0002663 за ст. 115 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2019 року у кримінальному провадженні № 0002663 від 13.10.2019 року за ст. 115 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, вказавши, що за біржовою угодою від 04.01.2002 року ОСОБА_4 придбав власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 . Право власності на вказану квартиру в установленому порядку не зареєстрував, квартирою весь цей час не користувався, оскільки в квартирі проживала постійно ОСОБА_7 , яка доводилась родичкою колишньої власниці. Після смерті ОСОБА_7 на квартиру було накладено арешт слідчим суддею. Вказуючи, що квартира є його особистою власністю, просив скасувати накладений арешт.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вказуючи, що заявником не надано документів на підтвердження того, що кримінальне провадження, в межах якого на квартиру було накладено арешт, наразі завершено, а право власності ОСОБА_4 зареєстровано з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на момент реєстрації права власності квартира була під арештом. Крім того, прокурор вказував, що судом вже розглядалось аналогічне клопотання ОСОБА_4 та було відмовлено у скасуванні арешту, однак, заявник знов звернувся з таким клопотанням.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

ОСОБА_4 не доведено, що арешт на квартиру був накладений необґрунтовано, адже ОСОБА_4 ухвала слідчого судді про накладення арешту на оскаржувалась.

Також ОСОБА_4 не доведено і того, що на момент розгляду клопотання відпала потреба у арешті квартири, адже наразі відсутні відомості про закриття кримінального провадження чи будь-яке інше процесуальне рішення, яким би завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу також і на те, що арешт на квартиру був накладений ухвалою слідчого судді від 21.10.2019 року, між тим як право власності на квартиру за ОСОБА_4 у квітні 2020 року, що прямо суперечить положенням статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 від 01.07.2004 року, якою визначені підстави для відмови в державній реєстрації прав. Зокрема, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови в державній реєстрації прав.

Таким чином, на момент розгляду клопотання, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-173, 309, 310 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0002663 за ст. 115 ч. 1 КК України залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1