Провадження № 274/5956/18
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/243/18

І м е н е м У к р а ї н и
26.05.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/5956/18 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працює неофіційно, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , на час скоєння злочинів раніше не судимого, на даний час судимого: 13.03.19 Житомирським районним судом Житомирської області за ст.ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 75, 76 КК України на 2 роки обмеження волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

за ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

13 жовтня 2018 року у невстановлений досудовим слідством денний час ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , з метою здійснення фотознімків попросив у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний матері останнього ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung Galaxy J3». ОСОБА_6 погодився та передав ОСОБА_3 мобільний телефон, з яким останній відійшов від ОСОБА_6 для виконання вказаних дій. В подальшому, після здійснення фотографування у ОСОБА_3 за відсутності власника мобільного телефону та інших осіб, виник умисел на таємне повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 не повернув власнику мобільний телефон «Samsung Galaxy J3» та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

У такий спосіб ОСОБА_3 таємно повторно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy J3», вартістю 3000 грн., який знаходився у силіконовому чохлі, вартістю 150 грн., був споряджений картою пам`яті об`ємом 4 Gb, вартістю 80 грн., та сім-картою мобільного оператора «Лайфселл», вартістю 25 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову школу на загальну суму 3255 грн.

Крім того, 15 жовтня 2018 року приблизно о 14 год. 50 хв. ОСОБА_3 під час гри у футбол неподалік професійно-технічного училища № 12, яке знаходиться по вул. Житомирській, 74-А в м. Бердичеві, на футбольному полі помітив належну ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , барсетку, яку останній поклав під час гри на землю. Після цього у ОСОБА_3 виник умисел на таємне повторне викрадення барсетки разом з речами, які у ній знаходились.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , скориставшись неуважністю ОСОБА_7 , який грав у футбол, шляхом вільного доступу таємно повторно викрав барсетку ОСОБА_7 , яка матеріальної цінності не має, в якій знаходився належний матері останнього ОСОБА_8 мобільний телефон «Nomi і5511» та зник з місця вчинення злочину.

У такий спосіб ОСОБА_3 таємно повторно викрав мобільний телефон «Nomi і5511», вартістю 1700 грн., споряджений картою пам`яті об`ємом 8 Gb, вартістю 100 грн., та сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоди на загальну суму 1850 грн.

Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та показав, що влітку-восени 2018 року, може бути у жовтні, він хотів зняти квартиру. В той день познайомився з хлопцем 15-16 років, у якого попросив телефон, щоб зробити фото документів. Телефон був «Samsung J3», сенсорний, в корпусі чорного кольору, з резиновим чохлом. Взявши телефон у хлопця, довго був на квартирі. В подальшому цей телефон свідомо не повернув, а залишив собі і потім віддав іншій людині.

В тому ж місяці, на 2-3 день він грав з хлопцями у футбол на стадіоні біля шкірзаводу. Йому подзвонили, тоді він відійшов і, користуючись тим, що ніхто за ним не спостерігає, взяв чужу трап`яну барсетку чорного кольору, не знав кому вона належить. Також не знав, що у барсетці. У барсетці ж був мобільний телефон «Номі» без чохла, ключі і дріб`язок. Пішовши з місця крадіжки, барсетку залишив біля «Шарма», потім повернувся забрав з неї телефон. Через день був у поліції за попереднім епізодом, знав, що будуть шукати за крадіжку, сам добровільно зізнався у скоєнні крадіжки, телефон працівники поліції повернули потерпілій. Про скоєне жалкує, вину визнає, обіцяє більше такого не скоювати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

1.По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 винуватість ОСОБА_3 підтверджується:

-показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що у 2018 році її син ОСОБА_9 ввечері прийшов додому, але нічого не повідомив про крадіжку телефону. Натомість у неділю сам пішов у поліцію. Але там у нього заяву не прийняли, сказали, щоб прийшов з батьками. Вона зібрала документи, запитала у сина, як трапилося. Син розповів, що до них з товаришем, коли вони були на «Дитячому світі», біля фонтану, підійшов старший хлопець, сказав, що він АТО-шник, переведений у військову частину, попросив у сина телефон, щоб сфотографувати документи на квартиру, оскільки власний телефон зламався і був в ремонті. Дитина знає, що АТО-шникам потрібно допомагати і тому дав телефон. Пішли до «Вічного вогню», де обвинувачений ніби мав знімати квартиру. Обвинувачений сказав хлопцям посидіти на лавочці, а сам пішов, сказавши, що потрібно зняти договір. Хлопці чекали, але обвинувачений так і не вийшов. Тоді хлопці пішли на місце, де вперше його зустріли, довго чекали, до 22-ї години, але обвинувачений так і не об`явився. Телефон вона брала у кредит буквально за місяць до подій. Телефон був «Samsung J3», був споряджений картою пам`яті на 6 Гб, сім-картою, як мінімум однією. В подальшому говорила з матір`ю обвинуваченого, та казала, що вона відкупила їй новий телефон на відшкодування викраденого, але син його забрав. Збитки їй так і не відшкодовано. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, їй шкода матір обвинуваченого;

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.10.18, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 заявила, що близько 14 години 13.10.18 невідомий на ім`я ОСОБА_10 взяв у її неповнолітнього сина ОСОБА_6 її мобільний телефон «Samsung Galaxy J3» та не повернув (т. 1, а.п. 7);

-наданими потерпілою копіями фіскального чеку, гарантійного талону та упаковки на придбаний нею 08.09.18 за 4899 грн. смартфон «Samsung Galaxy J3» (т. 1, а.п. 11-12);

-даними довідки ТОВ «Універмаг «Ювілейний» від 23.10.18, згідно з якою станом на 13.10.18 вартість б/у речей становила: мобільного телефону «Samsung Galaxy J3» - 3000 грн., силіконового чохла до мобільного телефону - 150 грн., флеш-карти об`ємом 4 Gb - 80 грн., сім-карти «Лайф» - 25 грн. (т. 1, а.п. 21-32);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.10.18, при проведенні якого неповнолітній свідок ОСОБА_6 за участі педагога серед пред`явлених йому 4-х молодих чоловіків впізнав ОСОБА_3 , як хлопця на ім`я ОСОБА_10 , який вкрав у нього мобільний телефон 13.10.18 (т. 1, а.п. 44-45);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.10.18, при проведенні якого неповнолітній свідок ОСОБА_11 за участі педагога серед пред`явлених 4-х молодих чоловіків впізнав ОСОБА_3 , як хлопця на ім`я ОСОБА_10 , який викрав у ОСОБА_12 мобільний телефон 13.10.18 (т. 1, а.п. 46-47);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 30.10.18 з фототаблицею до нього, при проведенні якого підозрюваний ОСОБА_3 розповів та на місцевості показав де, коли та яким чином він скоював злочини, в тому числі крадіжку мобільного телефону 13.10.18. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину повністю відповідають обставинам обвинувачення, показанням потерпілої, обвинуваченого та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 130-139);

2. По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 винуватість ОСОБА_3 підтверджується:

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.10.18, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_8 заявила, що 15.10.18 приблизно о 13 годині невідома особа на стадіоні неподалік Бердичівського ПТУ № 12 шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон «Nomi і5511» (т. 1, а.п. 59);

-наданими потерпілою копіями фіскального чеку, гарантійного талону та упаковки на придбаний нею 13.05.18 за 2399 грн. мобільний телефон «Nomi і5511», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 (т. 1, а.п. 63);

-даними протоколу огляду місця події від 19.10.18 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто територію стадіону по вул. Житомирській, 74-а в м. Бердичеві, місце розташування викраденої барсетки до злочину (т. 1, а.п. 68-73);

-даними протоколу огляду місця події від 24.10.18 з фототаблицею до нього, під час якого у ОСОБА_3 в приміщенні Бердичівського ВП вилучено належний потерпілій мобільний телефон «Nomi і5511», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з картою пам`яті (т. 1, а.п. 86-89);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.10.18, при проведенні якого неповнолітній свідок ОСОБА_13 за участі практичного психолога серед пред`явлених йому 4-х молодих чоловіків впізнав ОСОБА_3 , як хлопця який викрав барсетку у ОСОБА_7 15.10.18 під час гри у футбол(т. 1, а.п. 91-92);

-даними висновку КВФ "Арсенал" про оцінку вартості об`єкту № 26/10 від 25.10.18, згідно з яким станом на 15.10.18 ринкова вартість мобільного телефону «Nomi і5511І» становила 1700 грн., а карти пам`яті марки "Micro CD" об`ємом 8 Gb - 100 грн. (т. 1, 96-98);

-даними довідки ФОП ОСОБА_14 від 24.10.18, відповідно до якої станом на 15.10.18 вартість сім-карти мобільного оператора «Київстар» становила 50 грн. (т. 1, а.п. 100-101);

-даними протоколу огляду предмету, в подальшому визнаного речовим доказом, від 29.10.18 з роздрукованими скріншотами до нього, а саме ДВД-диску з відеозаписом з камери спостереження автостоянки на вул. Житомирській, 76 в м. Бердичеві, на якому зафіксовано, як о 13.05 молодий хлопець, схожий на ОСОБА_3 , вибігає в напрямку від футбольного поля за ПТУ № 12, перебігає вулицю Житомирську в напрямку кафе «Шарм», при цьому тримаючи в руках якийсь предмет (т. 1, а.п. 104-107, 103);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 30.10.18 з фототаблицею до нього, при проведенні якого підозрюваний ОСОБА_3 розповів та на місцевості показав де, коли та яким чином він скоював злочини, в тому числі крадіжку барсетки 15.10.18. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину повністю відповідають обставинам обвинувачення, показанням обвинуваченого, даним протоколу огляду місця події від 19.10.18 та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 130-139).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, органами обвинувачення не встановлено та не зазначено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 2, 3 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, є злочинами середньої тяжкості.

Обвинувачений на час скоєння злочинів притягувався до кримінальної відповідальності, однак був ще не судимим, на даний час судимий, за місцем реєстрації характеризувався з негативної сторони, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який скоїв ряд корисливих злочинів в період притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння ряду інших корисливих злочинів, при цьому безпосередньо суспільно небезпечні дії вчинялися обвинуваченим щодо неповнолітніх, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. І лише враховуючи визнання вини та щире каяття обвинуваченого, враховуючи позиції потерпілих, які не наполягають на суворій мірі покарання, приймаючи до уваги запропоновану учасниками міру покарання, суд приходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання з санкції статті у виді арешту. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Враховуючи призначення судом міри покарання, яка підлягає реальному виконанню, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, і тому суд не застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України, а вирок від 13.03.19 щодо ОСОБА_3 підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року щодо ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: мобільний телефон «Nomi і5511», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з картою пам`яті об`ємом 8 Gb, які залишено на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - повернути власниці ОСОБА_8 ; ДВД-диск з записами з камери відеоспостереження автостоянки по АДРЕСА_4 , який долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1