Дата документу 06.02.2020 Справа № 554/8555/19
Провадження № 1кс/554/1642/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
за участю заявника- ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову від 29.11.2019 р. слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000265 від 05.04.2019, -

в с т а н о в и в :

28.01.2020 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим від 29.11.2019 року по кримінальному провадженню № 0000265 від 05.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України, та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 виконати вимоги ч.2 ст. 55 КПК України.
В скарзі зазначає, що в провадженні слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 з квітня 2019 року , без руху, перебуває кримінальне провадження № 0000265 від 05.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України, відносно слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_5 та процесуального прокурора ОСОБА_6 , які, на думку заявника, зловживаючи своїм службовим становищем і халатно відносячись до своїх посадових обов`язків, лише імітували досудове розслідування кримінального провадження № 0000265, умисно покриваючи тяжкі посадові злочини, здійснені по відношенню до ОСОБА_3 з боку працівників УВС в Полтавській області, чим умисно порушили конституційне і процесуальне право ОСОБА_3 на доступ до правосуддя і спричинили йому довготривалі моральні і фізичні страждання.
Враховуючи, що ОСОБА_3 було завдано фізичні та моральні страждання, останній 08.10.2019 р. звернувся до слідчого ОСОБА_4 із клопотанням про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000291. Однак слідчий, навіть не допитавши ОСОБА_3 , на свій суб`єктивний розсуд, виніс постанову від 11.10.2019 р. про відмову у визнанні останнього потерпілим .

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою про скасування постанови від 11.10.2019 р. слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000265 від 05.04.2019 р. та ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15.11.2019 р. постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві від 11 жовтня 2019 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000265 від 05.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України скасовано.
07.01.2010 р. ОСОБА_3 повторно звернувся до слідчого ОСОБА_4 із клопотанням про допит ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні 0000265, однак слідчий 29.11.2019 р., знову виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000265. Вказану постанову заявник отримав лише 23.01.2020 р.
Прохав скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 29.11.2019р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000265 від 05.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.ПолтавіД.І.Мироненка виконати вимоги ч.2 ст. 55 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримав та прохав її задовольнити з підстав, наведених у скарзі.
Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві у судове засідання не з`явився, суд про причини своєї неявки не повідомив.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві знаходиться кримінальне провадження № 0000265 від 05.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України.
ОСОБА_3 звернувся до слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 із клопотанням про визнання ОСОБА_3 в потерпілим у кримінальному провадженні №0000265, так як йому спричинені моральні і фізичні страждання, а також призначити судово-психологічну експертизу.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 29.11.2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено, оскільки на теперішній час слідством не встановлено завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди майнового, морального чи фізичного характеру, яка спричинена кримінальним правопорушенням №0000265.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова про відмову у визнанні потерпілим є процесуальним рішення слідчого та повинна відповідати вимогам, визначеним ч. 5 ст. 110 КПК України.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого повинна складатися з мотивувальної частини, яка повинна містити зміст обставин , мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування .
В постанові слідчого ОСОБА_4 від 29.11.2019 р. взагалі відсутні виклад обставин у зв`язку з чим ОСОБА_3 звертався до слідчого , які його мотиви визнання його потерпілим та які мотиви слідчого , у зв`язку з чим він дійшов висновку про відсутність підстав визнання особи потерпілою.
При таких обставинах , слідчий суддя вважає, що постанова слідчого ОСОБА_4 не відповідає вимогам ч.5 ст .110 КПК України та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Визнання особи потерпілою не віднесено діючим КПК України до повноважень слідчого судді.

Частиною 5 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Враховуючи, що слідчий є незалежною особою, самостійно здійснює свої процесуальні обов`язки, у слідчого судді немає повноважень для зобов`язання слідчого вчиняти ту чи іншу дію, таким чином, в задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.ПолтавіД.І.Мироненка виконати вимоги ч.2 ст. 55 КПК України задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 29.11.2019 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000265 від 05.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України скасувати.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1