Номер провадження:1-кс/521/7600/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 розглянувши в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області під час досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000751, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області під час досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000751.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає за необхідне у відкритті провадження за скаргою відмовити з підстав неприйнятності скарги.

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить зобов`язати посадових осіб визнати її потерпілою та роз`яснити їй відповідні процесуальні права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати під час досудового розслідування вчинити певну дію, якщо КПК України визначений відповідний строк для вчинення цієї дії.

Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вбачається зі змісту ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення та законодавцем не визначений строк, відповідно до якого слідчому необхідно зробити дії, передбачені абз. 2 ч.2 ст. 55 КПК України.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_2 до Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області було подано заяву про визнання її потерпілою, проте рішення щодо відмови у визнанні потерпілим у матеріалах скарги відсутнє.

Щодо зобов`язання слідчого надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження, то необхідно зазначити, що відповідно до матеріалів скарги не вбачається, що ОСОБА_2 звертався до слідчого з клопотанням, відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Обмеження щодо умов прийнятності скарги встановлені ч.2 та ч.4 ст. 304 КПК України.

Щодо законності мети обмеження, то в даному випадку обмеження, які встановлені п.1 ч.2 ст. 304 КПК України мають законну мету, так як розгляд скарги поданої особою, яка не має на це права не є законним, відповідно до вимог КПК України.

Щодо пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями, то КПК України передбачає порядок вирішення вказаного питання, зокрема, в даному випадку, поданням відповідних клопотань та оскарженням рішень, за результатами розгляду цих клопотань, що дає можливість досягнути необхідну ціль.

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не може бути обмежено таким чином чи у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вищевказане, щодо умов прийнятності скарги, законності мети обмеження та пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями не обмежує таким чином та у такій мірі право доступу до суду, що була порушена сама сутність права доступу до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора що не підлягає оскарженню.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вимоги вказані у скарзі ОСОБА_2 не відповідають КПК України та в даному випадку необхідно застосувати вимоги ч.4 ст. 304 КПК України та відмовити у відкритті провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області під час досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000751 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1