Справа № 569/4193/18
ВИРОК
іменем України

Справа № 569/4193/18

18 грудня 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ТОВ «ВПК України» - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №0005290 від 07 серпня 2017 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «ВПК-Україна» (м. Рівне, провулок Робітничий 5, ), працюючи на посаді експедитора, будучи матеріально відповідальною особою, маючи умисел на розтрату майна, яке було йому ввірене, керуючись корисливим мотивом, 22.06.2017, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в складському приміщенні ТОВ «ВПК Україна», що за адресою: м. Рівне, провулок Робітничий 5, отримав від завідувача складу ТОВ «ВПК-Україна» ОСОБА_7 відповідно до накладної № АТ-0011879 від 22.06.2017 товарно-матеріальні цінності на у суму 14256,06 грн., супровід яких до місця їх призначення не здійснив, а в цей же день розтратив шляхом продажу невстановленій досудовим розслідуванням особі, чим заподіяв майнову шкоду ТОВ «ВПК-Україна» у вказаному розмірі.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «ВПК-Україна» (м. Рівне, провулок Робітничий 5, ), працюючи на посаді Експедитора, будучи матеріально відповідальною особою, маючи умисел на розтрату майна, яке було йому ввірене, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, 21.07.2017, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в складському приміщенні ТОВ «ВПК Україна», що за адресою: м. Рівне, провулок Робітничий 5, отримав від завідувача складу ТОВ «ВПК-Україна» ОСОБА_7 відповідно до накладної № АТ-0013836 від 21.07.2017 товарно-матеріальні цінності на суму 30184,02 грн., в подальшому супровід яких до місця їх призначення не здійснив, а в цей же день розтратив шляхом продажу невстановленій досудовим розслідуванням особі, чим заподіяв майнову шкоду ТОВ «ВПК-Україна» у вказаному розмірі.
ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив, що перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «ВПК-Україна» (м. Рівне, провулок Робітничий 5, ), працюючи на посаді експедитора, будучи матеріально відповідальною особою, 22 червня 2017 року отримав від завідувача складу ТОВ «ВПК-Україна» ОСОБА_7 відповідно до накладної № АТ-0011879 від 22.06.2017 товарно-матеріальні цінності на у суму 14256,06 грн., після чого їх продав, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, грошові кошти ТОВ «ВПК-Україна» не повернув. Крім того, 21.07.2017, отримав від завідувача складу ТОВ «ВПК-Україна» ОСОБА_7 відповідно до накладної № АТ-0013836 від 21.07.2017 товарно-матеріальні цінності на суму 30184,02 грн., здійснив їх реалізацію, однак грошові кошти ТОВ «ВПК-Україна» не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся. Цивільний позов пред`явлений ТОВ «ВПК-Україна» визнав у повному обсязі.
Представник потерпілого ТОВ «ВПК-Україна» ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_4 з 30 травня 2017 року перебував на посаді експедитора, підписав договір про повну матеріальну відповідальність, згідно якого ОСОБА_4 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження довірених йому підприємством, установою, організацією матеріальних цінностей та грошових коштів і у зв`язку з цим зобов`язувався нести відповідальність. Згідно аудиторського висновку ОСОБА_4 в період з 30.05.2017 року по 25.07.2017 року отримав від Товариства товарно-матеріальні цінності на суму 44440,08 грн., які в супереч своїй посадовій інструкції, договору про повну матеріальну відповідальність, не доставив (реалізував) клієнтам Товариства. Так, ОСОБА_4 будучи матеріально-відповідальною особою отримав товарно-матеріальні цінності для подальшої передачі (реалізації) ФОП ОСОБА_8 , про отримання товарно-матеріальних цінностей свідчить власноручний підпис ОСОБА_4 на видатковій накладній №АТ-0011879 від 22.06.2017 року на суму 14256,06 грн. та 21.07.2017 року ОСОБА_4 на виконання своїх посадових обов`язків отримав товар для відвантаження по видатковій накладній №АТ-0013836 від 21.07.2017 року клієнта ФОП ОСОБА_9 на загальну суму 30184,02 грн. Пред`явлений цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив задоволити та стягнути з ОСОБА_4 44440,08 грн.

Показання обвинуваченого та представника потерпілого, які є логічними, послідовними, узгодженими між собою, які суд сприймає як належними та допустимими доказами.

Крім показань обвинуваченого, представника потерпілого, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування та перевірені судом матеріалами зокрема видатковою накладною №АТ-0011879 від 22 червня 2017 року (а.с.152), згідно якої ОСОБА_4 отримав товарно-матеріальні цінності на суму 14256,06 грн.; видатковою накладною №АТ-0013836 від 21 липня 2017 року, згідно якої ОСОБА_4 отримав товарно-матеріальні цінності на суму 30184,02 грн.; аудиторським висновком, згідно якого ОСОБА_4 в період з 30.05.2017 року по 25.07.2017 року отримав від Товариства товарно-матеріальні цінності на суму 44440,08 грн., які в супереч своїй посадовій інструкції, договору про повну матеріальну відповідальність, не доставив (реалізував) клієнтам Товариства. (а.с.164-170).

Суд допитав обвинуваченого, представника потерпілого, дослідив матеріали кримінального провадження у сукупності з іншими доказами, які є належними та допустимими, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України доведена повністю.

Органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі - ч.1 ст.191 КК України, та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, вчинена повторно - ч.3 ст.191 КК України.
При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває. До обставини що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено,.
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою органами пробації, а тому на підставі ст.75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Заявлений ТОВ «ВПК-Україна» цивільний позов про відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення у повному обсязі.
Згідно ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 1 ст.337 КПК України передбачено, що судових розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Приписами абз.2 ч.1 ст.326 КПК України встановлено, що цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.
При цьому, вирішуючи пред`явлений потерпілим цивільний позов, суд повинен виходити з встановленого ст. 60 ЦПК України обов`язку позивача довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільні позови ТОВ «ВПК-Україна» про відшкодування майнової шкоди у сумі 44440,08 грн. визнав повністю, зазначивши, що це його добровільне та усвідомлене рішення.
При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання обвинуваченим позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Речові докази по справі відсутні. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України 1 (один) рік позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади;

- за ч.3 ст.191 КК України 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з ввіреними товарно-матеріальними цінностями та бути матеріально-відповідальною особою на строк один рік.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з ввіреними товарно-матеріальними цінностями та бути матеріально-відповідальною особою на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення воліз випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» 44 440,08 (сорок чотири тисячі чотириста сорок)гривень 08 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) гривен 83 копійки витрат на залучення експерта.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишити попередній - домашній арешт із забороною залишати житло, за адресою АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий