справа № 208/7398/18 № провадження 1-кп/208/157/20
ВИРОК
Іменем України
28 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № 0001665 від 10.10.2018 року та № 0001768 від 26.10.2018 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого загальну середню освіту, раніше судимого:
- 28.11.2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 198 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, вирок набрав законної сили 28.12.2006 року;
- 16.06.2008 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2006 року, до відбуття 10 років 6 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 27.10.2009 року, звільнений 29.06.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 04.07.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу розміром 850 гривень, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 10.10.2018 року приблизно о 13:20 годині знаходився біля будинку № 24 по вул. Звенигородській в місті Кам`янському. Там він побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прямував поперед нього вздовж зазначеного будинку та в правій руці тримав мобільний телефон «Nomi EVO M2 PRO i5013», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у малолітнього ОСОБА_6 зазначеного мобільного телефону. Реалізуючи свій раптовий протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у малолітнього ОСОБА_6 зазначеного мобільного телефону, діючи із прямим умислом, повторно, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, а також розуміючи, що своїми діями він вчинює протиправне вилучення чужого майна поза волею власника, 10.10.2018 року приблизно о 13:20 годині, перебуваючи біля будинку № 24 по вулиці Звенигородській в місті Кам`янському, ОСОБА_4 підбіг ззаду до малолітнього ОСОБА_6 та рукою шляхом ривку вихопив з правої руки останнього мобільний телефон «Nomi EVO M2 PRO i5013» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5539-18 від 24.10.2018 року становить 2 111 грн. Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, тобто для доведення свого протиправного умислу до кінця, ОСОБА_4 , тримаючи викрадений мобільний телефон у руці, побіг у напрямку вулиці Бурхана в місті Кам`янському, та з поля зору малолітнього ОСОБА_6 зник. Таким чином ОСОБА_8 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця. Зазначеними діями потерпілій ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на суму 2 111 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Також, ОСОБА_4 у невстановлений час, перебуваючи у невстановленому місці у невстановлений спосіб отримав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , виданого 15.04.2016 року Головним управлінням Національної гвардії України. У невстановлений час, перебуваючи у невстановленому місці у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на підроблення документа, а саме посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , виданого 15.04.2016 року Головним управлінням Національної гвардії України, з метою його подальшого використання. У невстановлений час, перебуваючи у невстановленому місці ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що незаконно виготовлений ним документ буде у подальшому використаний останнім, та надасть йому відповідні права і звільнить від передбачених законодавством України обов`язків, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, маючи при собі документ, а саме посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , виданого 15.04.2016 року Головним управлінням Національної гвардії України, вніс зміни до зазначеного документу шляхом заміни в ньому фотокартки на свою, тобто підробив документ, а саме посвідчення.
Згідно висновку експерта № 28/2.1/685 від 23.10.2018 року до первинного змісту реквізитів посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , виданого 15.04.2016 року Головним управлінням Національної гвардії України, внесені зміни шляхом заміни фотокартки.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення документа, який видається і посвідчується установою, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його особисто.
За сукупністю вчиненого, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, суду пояснив, що у день, час та місці, зазначені в обвинувальному акті, побачив дитину з мобільним телефоном у руці, вихопив у нього телефон та втік. Фізичну силу до дитини не застосовував, викрадений телефон заклав до ломбарду. Щодо підробки посвідчення пояснив, що знайшов посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_9 та вирішив використовувати його для власних потреб, зокрема отримання передбачених законом пільг для учасників бойових дій, вклеїв у посвідчення власну фотографію. Щиро кається у вчиненому, прохає не позбавляти його волі, бажає стати на шлях виправлення.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , надала суду заяву про проведення підготовчого та судового розгляду за їх відсутності, цивільний позов нею не заявлений, щодо виду та міри покарання підтримує позицію прокурора.
Потерпіла ОСОБА_7 надала суду заяву про проведення підготовчого та судового розгляду за її відсутності, цивільний позов нею не заявлений, щодо виду та міри покарання підтримує позицію прокурора.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та підробленні документа, який видається і посвідчується установою, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його особисто, встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, класифікується як тяжкий злочин, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, класифікується як злочин невеликої тяжкості;
- особу винуватого, який раніше неодноразово судимий, має не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується позитивно, неперебування його на обліку лікарів нарколога та психіатра, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, наявність обставин, що обтяжують покарання рецидиву злочинів та вчинення злочину щодо малолітньої дитини.
Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язане з позбавленням волі. В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням йому іспитового строку, при цьому суд враховує його щире каяття та намір стати на шлях виправлення.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання період з 10.10.2018 року по 28.01.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.07.2019 року за ч. 1 ст. 186 КК України, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень - залишити до самостійного виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судово-технічної експертизи документів № 28/2.1/685 від 23.10.2018 року у сумі 1 144, 00 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 5539-18 від 24.10.2018 року у сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 11.10.2018 року № 208/6937/18, 1-кс/208/2333/18 на договір про надання фінансового кредиту під заставу № 15.19668/0 від 10.10.2018 року, укладений між ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» та ОСОБА_4 , оптичний носій інформації (диск) формату «CD-R» об`ємом 700 MB, на якому знаходяться відеоматеріали з камери внутрішнього відеоспостереження за приміщенням ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», розташованого за адресою: місто Кам`янське, проспект Свободи, 105 за 10.10.2018 року скасувати.
Речові докази:
- договір про надання фінансового кредиту під заставу № 15.19668/0 від 10.10.2018 року, укладений між ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» та ОСОБА_4 , оптичний носій інформації (диск) формату «CD-R» об`ємом 700 MB, на якому знаходяться відеоматеріали з камери внутрішнього відеоспостереження за приміщенням ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», розташованого за адресою: місто Кам`янське, проспект Свободи, 105 за 10.10.2018 року залишити в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон «Nomi EVO M2 PRO i5013», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_7 ;
- посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , виданого 15.04.2016 року Головним управлінням Національної гвардії України знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1