КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/496/20
Провадження № 1-кп/177/98/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2020 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 31.03.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України, щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, який на утриманні дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 30.10.2018 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн, яке 16.12.2019 згідно з ухвалою цього ж суду, замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин; 2) 07.04.2020 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 120 годин громадських робіт,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , який будучи засудженим 07.04.2020 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин у кримінальному провадженні №0000267 від 16.02.2020, 31.03.2020 приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , помітивши біля паркану цього домоволодіння велосипед марки «Аист», який належить потерпілому ОСОБА_5 , діючи повторно, реалізуючи свій прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу здійснив таємне викрадення велосипеда марки «Аист» синього кольору, з ознаками потертості та емблемою з написом «Минск Мотовело», яка розташована на рамі велосипеду з №061461-02, переднє крило чорного кольору, заднє крило сірого кольору, загальна вартість якого, відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи від 08.04.2020 № 1584 становить 775 грн. 00 коп.
Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, у результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 775,00 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що 31.03.2020 приїхав у с. Лозуватка в пошуках роботи. Однак, не знайшовши роботу, вирішив повертатися додому та на одній з вулиць, біля паркану будинку помітив велосипед. Оскільки поряд власника велосипеда, а також інших сторонніх осіб не було, вирішив його викрасти. Через 10-15 хв. його було зупинено працівниками поліції, яким він добровільно видав викрадений велосипед. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 правом на участь у судовому засіданні не скористався, через канцелярію суду надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, матеріальні збитки йому відшкодовані в повному обсязі шляхом повернення майна, просив обвинуваченого суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується посередньо за місцем проживання (а.п.53), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.47,49), раніше притягався до кримінальної відповідальності та засуджувався, однак, належних висновків для себе не зробив та скоїв умисний злочин проти власності (а.п.43-45,59-62).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.
Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, відсутність у потерпілого претензій матеріального характеру до обвинуваченого, оскільки викрадене майно йому повернуто у повному обсязі, а також з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, та вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2020 засуджений до покарання у виді 120 годин громадських робіт. Передбачений ч. 2 ст.185 КК України злочин у цьому кримінальному провадженні останній вчинив 31.03.2020, тобто до постановлення вироку Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2020.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, - за правилами ч. ч. 1-3 ст. 70 КК України призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими статтею 72 КК України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.
Зважаючи на те, що за вказаним вироком ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від його відбування з іспитовим строком, а згідно з вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2020 ОСОБА_3 призначено покарання у виді громадських робіт, тобто, яке останній відбуває реально, застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України в даному випадку є неприпустимим.
Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 не подавався.
Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід не застосовувалися.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2020 щодо ОСОБА_3 , яким його засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до 120 годин громадських робіт, виконувати самостійно.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: велосипед «Аіст» з рамою синього кольору, який згідно з розпискою переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.п.20-21), - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .
Матеріали кримінального провадження № 0000187 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/496/20 (провадження №1-кп/177/98/20).
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: