Справа № 580/796/14-к
Номер провадження 1-кп/580/14/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей Лебединської міської ради ОСОБА_5 ,

представника органу ювенальної превенції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілих - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,

представників потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

законних представників обвинуваченого ОСОБА_17 ОСОБА_18 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_19 ,

обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000680 від 14.11.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, студента навчально-наукового інституту фізичної культури Сумського ДПУ ім. А.С.Макаренка, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

за ч. 2 ст. 296 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_17 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина

України, уродженця та мешканця

АДРЕСА_2 ,

освіта середня, студента Сумського НАУ, не

одруженого, не працюючого, раніше не

судимого;

за ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_3 , освіта середньо-спеціальна, не заміжньої, студентки СумДУ медичний інститут, раніше не судимої;

за ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачені ОСОБА_20 та неповнолітній ОСОБА_17 13.11.2013 року о 22 год. 30 хв., перебуваючи біля гаражів, розташованих поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, висловлюючись лайкою нанесли декілька ударів руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .

При цьому, ОСОБА_22 наніс удар кулаком руки в голову ОСОБА_11 , від чого останній упав на землю в проміжку між гаражами, а ОСОБА_17 наніс удар кулаком руки в голову ОСОБА_12 , від чого останній упав на землю на дорозі біля гаражів, після чого ОСОБА_22 та ОСОБА_17 стали разом наносити удари ногами по різним частинам тіла ОСОБА_12 , а обвинувачена ОСОБА_21 , яка до сварки та бійки перебувала разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , розуміючи, що обвинувачені вчиняють хуліганські дії приєдналася до бійки та спільно з ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , діючи умисно, незаконно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю теж нанесла кілька ударів ногами по тулубу лежачого ОСОБА_12 .
В цей час ОСОБА_11 підвівся з землі і вийшов на дорогу, де його помітили обвинувачені, після чого ОСОБА_22 та ОСОБА_23 нанесли йому ще кілька ударів руками та ногами по різним частинам тіла.
Внаслідок даної бійки потерпілим були спричиненні наступні тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: на верхньому та нижньому віках лівого ока синець розмірами 6 см х 5 см, в лівій скуловій та лівій скроневій ділянці синець, розмірами 10 см х 6 см. та набряк м`яких тканин розмірами 12 см х 7 см, в правій скроневій ділянці синець, аналогічного характеру, розмірами 6 см х 4 см, в лівій та правій лобній ділянці синці, в кількості 2, аналогічного характеру, розмірами 4 см х 3 см та 3 см х 2 см відповідно, в проекції низхідної вітки нижньої щелепи зліва та справа синці в кількості 2, аналогічного характеру, розмірами 6 см х 1,5 см та 4 см х 1,5 см відповідно, на волосяній частині голови в лівій та правій тім`яній, правій потиличній синці в кількості 5, розмірами від 3 см х 2 см до 2 см х 1 см та набряки м`яких тканин даних ділянок, на бокових поверхнях язика 4 рани : 2 - зліва та 2 - справа з нерівними краями, розмірами 3 см х 0,5 см, 2 см х 0,3 см та 2,5 см х 0,3 см, 3 см х 0,5 см відповідно, на спині в проекції правої лопатки садно з западаючою поверхнею, розмірами 8 см х 4 см та синець розмірами 10 см х 5 см, по задній поверхні правого передпліччя синець, аналогічного характеру, розмірами 8 см х 3 см, на тильній поверхні правої кисті синець, розмірами 8 см х 5 см., по передній поверхні лівого плеча синець, аналогічного характеру, розмірами 10 см х 6 см.
Ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, синців обличчя, травматичного пошкодження реберної дуги справа, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження у вигляді синців верхніх кінцівок, садна спини, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: на правій половині обличчя синець, розмірами 15 см х 10 см та набряк м`яких тканин розмірами 17 см х 12 см, на верхньому та нижньому віках правого ока синець, розмірами 6 см х 5 см та набряк м`яких тканин розмірами 7 см х 6 см, в лівій біля вушній ділянці садно, розмірами 1,5 см х 1 см, в проекції низхідної вітки нижньої щелепи садно, аналогічного характеру, розмірами 8 см х 1,5 см, на лівій щоці садно переривчастого характеру, аналогічні вищеописаним, розмірами 5 см х 1,5 см, на слизовій поверхні верхньої та нижньої губи зліва рани з нерівними краями, покриті білим нальотом, розмірами 1.5 см х 0,5 см та 1 см х 0,2 см відповідно, на правій щоці садно, аналогічного характеру розмірами 5 см х 3 см, в правій скроневій ділянці садно, аналогічного характеру, розмірами 4 см х 2 см, на лівому плечі в нижній третині, по передній поверхні лівого стегна в верхній та середній третинах синці в кількості 3, аналогічного характеру, розмірами 4 см х 3 см, 3 см х 2 см та 4 см х 1 см відповідно.
Ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, синців та саден обличчя, перелом кісток носу без зміщення, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження у вигляді синців верхніх та нижніх кінцівок, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Дії обвинувачених суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, так як вони вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_22 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, мотивуючи це тим, що діяв не з хуліганських спонукань, а з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих внаслідок сварки неприязних відносин.

При цьому він відмовився надавати показання щодо кримінального провадження та заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України на підставі ч. 1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження просив закрити.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні злочину також визнав частково, мотивуючи це тим, що діяв не з хуліганських спонукань, а з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих внаслідок сварки неприязних відносин.

При цьому він відмовився надавати показання щодо кримінального провадження та заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України на підставі ч. 1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження просив закрити.

Під час судового розгляду справи обвинувачена ОСОБА_21 свою вину у вчиненні злочину не визнала, відмовилася надавати показання щодо кримінального провадження та заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 296 КК України на підставі ч. 1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження просила закрити.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_21 своєї вини у скоєнні даного кримінального правопорушення, а також часткове визнання своє вини обвинуваченими ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , їх вина у вчиненні злочину стверджується показаннями потерпілих, свідків та матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_11 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що він та ОСОБА_12 13.11.2013 року близько 22:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння йшли від місця проживання їх спільного знайомого ОСОБА_24 до магазину, розташованого поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 .

По дорозі він побачив, що на лавці за його гаражем перебувають невідомі молоді люди, яких він спитав про те, що вони там роблять, на що ті образилися і ОСОБА_20 кулаком кілька раз вдарив його по голові, від чого він впав між гаражами, а коли піднявся і вийшов на дорогу то його стали били руками і ногами. Також в світлі ліхтаря, який встановлений неподалік гаражів і на той час був ввімкнений він бачив як всі троє обвинувачених били ОСОБА_12 .

Потерпілий ОСОБА_12 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що вночі 13.11.2013 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вони з ОСОБА_11 йшли біля гаражів, де останній зробив зауваження молодим людям, що тим не сподобалося. Він просив розійтися мирно, але виникла бійка, під час якої ОСОБА_17 вдарив його рукою по голові. Від удару він впав та втратив свідомість. Також він бачив, як ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_20 . Чи била когось ОСОБА_21 ствердити не може.

Свідок ОСОБА_25 , допитаний в судовому засіданні, показав, що близько 22 год. 13.11.2013 року він проходив біля гаражів поблизу будинку № 32 А по вул. Леніна м. Лебедині і побачив бійку, проте не роздивився, хто і кому наносив тілесні ушкодження, лише чув чоловічі та дівочі голоси. Після цього він розвернувся і пішов додому. Наступного дня дізнався, що потерпілими є його знайомі ОСОБА_11 і ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_27 , допитаний в судовому засіданні, показав, що ввечері 13.11.2013 року він дома вечеряв разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та ОСОБА_28 , після чого вирішили сходити в магазин. ОСОБА_11 і ОСОБА_12 пішли першими, а він з ОСОБА_28 після них. Вийшовши з свого подвір`я він побачив, що біля гаражів ОСОБА_20 ударив в голову ОСОБА_11 і той впав. Інший хлопець в цей же час вдарив ОСОБА_12 , від чого той теж впав на землю. Потім обвинувачені стали бити ОСОБА_12 втрьох. ОСОБА_11 дівчина не била. Коли свідок став кричати на обвинувачених вони втекли з місця події. Конфлікт близько 2-3 хвилин.

Свідок ОСОБА_29 , допитаний в судовому засіданні, показав, що ввечері 13.11.2013 року він проходив неподалік від гаражів будинку АДРЕСА_4 і в світлі ліхтаря бачив як чорнявий хлопець наносив удари ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_28 , допитаний в судовому засіданні, показав, що 13.11.2013 року на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 він разом з ОСОБА_30 бачив бійку, під час якої ОСОБА_20 і ОСОБА_17 били ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Разом з обвинуваченими була і дівчина, але чи наносила вона удари він не пам`ятає. Бійка тривала близько 2-3 хвилин і закінчилась, коли свідки стали кричати на обвинувачених.

З протоколу огляду місця події та плану-схеми (т. 1 а.с. 184-186), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 13.11.2013 року слідчим СВ Лебединського МВ УМВС України в Сумській області було проведено огляд місця події, яким є ділянка місцевості, розташована поблизу будинку АДРЕСА_4 . З тильної сторони будинку на відстані близько 15-20 м. знаходяться гаражі.

З висновків (т. 1 а.с. 187, 188), досліджених в судовому засіданні вбачається, що о 2 год. 00 хв. та о 2 год. 10 хв. 14.11.2013 року ОСОБА_17 та ОСОБА_20 перебували в стані алкогольного сп`яніння.

З висновку судової медичної експертизи (т. 1 а.с. 191), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що при огляді ОСОБА_20 тілесних ушкоджень не виявлено.

З висновку судової медичної експертизи (т. 1 а.с. 192), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що при огляді ОСОБА_17 виявлено тілесні ушкодження: в проекції низхідної вітки щелепи зліва садно червоного кольору, з западаючою поверхнею, розміром 1см. х 0,3 см.

З висновку судової медичної експертизи (т. 1 а.с. 195-196), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що при огляді ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження: на верхньому та нижньому віках лівого ока синець розмірами 6 см. х 5 см., в лівій скуловій та лівій скроневій ділянці синець, розмірами 10 см. х 6 см. та набряк м`яких тканин розмірами 12 см. х 7 см., в правій скроневій ділянці синець, аналогічного характеру, розмірами 6 см. х 4 см., в лівій та правій лобній ділянці синці, в кількості 2, аналогічного характеру, розмірами 4 см. х 3 см. та 3 см. х 2 см. відповідно, в проекції низхідної вітки нижньої щелепи зліва та справа синці в кількості 2, аналогічного характеру, розмірами 6 см. х 1,5 см. та 4 см. х 1,5 см. відповідно, на волосяній частині голови в лівій та правій тім`яній, правій потиличній синці в кількості 5, розмірами від 3 см. х 2 см. до 2 см. х 1 см. та набряки м`яких тканин даних ділянок, на бокових поверхнях язика 4 рани : 2 - зліва та 2 справа з нерівними краями, розмірами 3 см. х 0,5 см., 2 см. х 0,3 см. та 2,5 см. х 0,3 см., 3 см. х 0,5 см. відповідно, на спині в проекції правої лопатки садно, з западаючою поверхнею, розмірами 8 см. х 4 см. та синець розмірами 10 см. х 5 см., по задній поверхні правого передпліччя синець, аналогічного характеру, розмірами 8 см. х 3 см., на тильній поверхні правої кисті синець, розмірами 8 см. х 5 см., по передній поверхні лівого плеча синець, аналогічного характеру, розмірами 10 см. х 6 см.
Ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, синців обличчя, травматичного пошкодження реберної дуги справа, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Ушкодження у вигляді синців верхніх кінцівок, садна спини, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Вищеописані ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів, можливо при обставинах, вказаних потерпілим, можливо від ударів руками та ногами, але не від падіння з висоти особистого зросту та удару об ґрунтову поверхню та не від заподіяння власноручно, як в вертикальному так і горизонтальному положеннях, про що свідчать характер ушкоджень та дані медичної документації.
Час утворення тілесних ушкоджень може відповідати часу, вказаному в постанові, на що вказують стан саден, колір синців та дані медичної документації.
З висновку судової медичної експертизи (т. 1 а.с. 199-200), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що при огляді ОСОБА_12 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: на правій половині обличчя синець, розмірами 15 см. х 10 см. та набряк м`яких тканин розмірами 17 см. х 12 см., на верхньому та нижньому віках правого ока синець, розмірами 6 см. х 5 см. та набряк м`яких тканин розмірами 7 см. х 6 см., в лівій біля вушній ділянці садно, розмірами 1,5 см. х 1 см., в проекції низхідної вітки нижньої щелепи садно, аналогічного характеру, розмірами 8 см. х 1,5 см., на лівій щоці садно переривчастого характеру, аналогічні вищеописаним, розмірами 5 см. х 1,5 см., на слизовій поверхні верхньої та нижньої губи зліва рани з нерівними краями, покриті білим нальотом, розмірами 1.5 см. х 0,5 см. та 1 см. х 0,2 см. відповідно, на правій щоці садно, аналогічного характеру розмірами 5 см. х 3 см., в правій скроневій ділянці садно, аналогічного характеру, розмірами 4 см. х 2 см., на лівому плечі в нижній третині, по передній поверхні лівого стегна в верхній та середній третинах синці в кількості 3, аналогічного характеру, розмірами 4 см. х 3 см., 3 см. х 2 см. та 4 см. х 1 см. відповідно.
Ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, синців та саден обличчя, перелом кісток носу без зміщення, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Ушкодження у вигляді синців верхніх та нижніх кінцівок, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Вищеописані ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів, можливо при обставинах, вказаних потерпілим, можливо від ударів руками та ногами, але не від падіння з висоти особистого зросту та удару об ґрунтову поверхню та не від заподіяння власноручно, як в вертикальному так і горизонтальному положеннях, про що свідчать характер ушкоджень та дані медичної документації.
Час утворення тілесних ушкоджень може відповідати часу, вказаному в постанові, на що вказують стан саден, колір синців та дані медичної документації.
З протоколу слідчого експерименту та фототаблиці (т. 1 а.с. 201-207), досліджених в судовому засіданні вбачається, що свідок ОСОБА_25 21.02.2014 року розповів та на місці показав як 13.11.2013 року біля гаражів, розташованих поблизу будинку № 32 «а» по вул. Леніна м. Лебедин, група молоді била ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

З протоколу слідчого експерименту та фототаблиці (т. 1 а.с.208-215), досліджених в судовому засіданні вбачається, що свідок ОСОБА_29 21.02.2014 року розповів та на місці показав як 13.11.2013 року проходячи біля будинку АДРЕСА_4 , він бачив як група молоді почала бити ОСОБА_11 , а потім ОСОБА_12 . Удари потерпілим наносили по різним частинам тіла.

З протоколу слідчого експерименту та фототаблиці (т. 1 а.с.216-223), досліджених в судовому засіданні вбачається, що свідок ОСОБА_24 21.02.2014 року розповів та на місці показав як 13.11.2013 року він разом з ОСОБА_28 бачив побиття ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яке вчинила група молоді. Дівчина, яка була з ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , декілька разів стрибала по тілу ОСОБА_12 . Бійка відбувалася неподалік виходу з домоволодіння свідка.

З протоколу слідчого експерименту та фототаблиці (т. 1 а.с. 224-230), досліджених в судовому засіданні вбачається, що свідок ОСОБА_28 21.02.2014 року розповів та на місці показав як 13.11.2013 року близько 22:30 год. біля гаражів, розташованих поруч з домоволодінням ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_4 , група молоді била ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Серед даних осіб була дівчина, яка брала участь у бійці.

З протоколів слідчих експериментів фототаблиць (т. 1 а.с. 231-239, т. 2 а.с. 18-25), досліджених в судовому засіданні вбачається, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_31 21.02.2014 року розповіли та показали як 13.11.2013 року близько 22:30 год. вони разом вийшли з домоволодінням ОСОБА_24 , розташованого по АДРЕСА_4 та біля гаражів, розташованих на прилеглій території побачили групу молоді. Частина з цих молодих людей пішла, а два хлопці та дівчина лишилися і вчинили сварку та завдали потерпілим тілесні ушкодження. ОСОБА_11 бачив як лежачого ОСОБА_32 били ногами по тулубу двоє хлопців та дівчина.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, факт вчинення ними злочину стверджується показами потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що у нічний час 13.11.2013 року обвинувачені діючи умисно, групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, нанесли удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , чим спричинили легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та легкі тілесні ушкодження.
Також факт вчинення ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 кримінального правоопрушення стверджується показами свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні показав, що потерпілого били всі троє обвинувачених та свідка ОСОБА_28 , який показав, що 13.11.2013 року він бачив бійку, під час якої ОСОБА_20 вдарив ОСОБА_11 кулаком в обличчя, від чого той впав в ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_12 в голову і той також впав на землю.

Крім того, свідок ОСОБА_28 ствердив, що дівчина теж брала участь в бійці, а свідок ОСОБА_29 підтвердив факт бійки.

При цьому суд враховує і те, що вказані покази потерпілих та свідків об`єктивно підтверджуються протоколами огляду місця події та протоколами слідчих експериментів, проведеними з їх участю (т. 1 а.с. 216-223, 224-230, 231-239, т.2 а.с. 18-25) і іншими матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд не може взяти до уваги часткове визнання вини обвинуваченими ОСОБА_22 і ОСОБА_17 , та невизнання своєї вини обвинувачною ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення і вважає, що в судовому засіданні будо доведено, що діяння, яке поставлено обвинуваченим в провину дійсно мало місце, що воно містить склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, так як вони вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та вважає їх вину повністю доведеною в межах пред`явленого їм обвинувачення.

Захисники обвинувачених та законний представник обвинуваченого ОСОБА_17 в судовому засідання підтримали клопотання обвинувачених щодо їх звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України з нереабілітуючих підстав та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Цивільні позови потерпілих про відшкодування шкоди, завданої злочином просили залишити без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження заперечила, просила призначити обвинуваченим кримінальне покарання та на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити їх від цього покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільні позови потерпілих про відшкодування шкоди, завданої злочином розглянути по суті.

Представник потерпілих в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження теж заперечив, підтримав думку прокурора щодо призначення обвинуваченим кримінального покарання та звільнення від нього, цивільні позови потерпілих про відшкодування шкоди, завданої злочином задовольнити в повному обсязі.

Представник органу ювенальної превенції в судовому засіданні проти звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечила.

Ознайомившись з клопотанням обвинувачених про звільнення від покарання та закриття кримінального провадження, вислухавши захисників, законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 , представника потерпілих, представника органу ювенальної превенції та думку прокурора і дослідивши матеріали справи суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню та ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України, а провадження по справі закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 2 зазначеної Постанови при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні.

Суд бере до уваги, що матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених п. 3 ч. 1 ст. 49, п. 2. ч. 2 ст. 106 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49, п. 2. ч. 2 ст. 106 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49, ч. 2 ст. 106 КК України із визнанням особою вини, в той час як обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обставин, встановлених в судовому засіданні кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 було вчинене 13 листопада 2013 року.

ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Підстави для зупинення або переривання строку давності, які визначені ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України державним обвинуваченням суду не надані. Таким чином на час розгляду клопотання строк давності за вказане кримінальне правопорушення минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 цілком розуміють свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажають бути звільненими від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи прокурора та представника потерпілих щодо необхідності призначення обвинуваченим певного покарання із звільненням від нього, оскільки вони суперечать вимогам ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 285 КПК України, згідно яких досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі та в загальному порядку у разі, коли підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності заперечує проти цього.

За таких обставин, за наявності згоди ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 суд

приходить до висновку про необхідність звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Щодо розгляду цивільних позовів потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином суд бере до уваги, що відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 7 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" № 3 від 31.03.89 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.92 року, № 12 від 03.12.97 року у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди в цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Тому суд вважає необхідним залишити цивільні позови без розгляду, роз`яснивши потерпілим право звернення з вказаними позовами до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у справі не обирався.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст. 49, 106 КК України, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-286, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 288, ст.ст. 370-372 КПК України;

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_20 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_17 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. 2 ч. 2 ст. 106 КК України у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Звільнити ОСОБА_21 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілим право звернення з вказаними позовами до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у справі не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1