Справа № 755/6169/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000125 від 13.03.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу станції метро «Дарниця» в м. Києві, отримав пропозицію від невстановленої слідством особи чоловічої статі щодо внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а саме: проведення реєстрації на його Ім`я ТОВ «Дест Трейд».

Після цього у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, відповідно до якого ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою чоловічої статі, погодився стати засновником та директором в одній особі та зареєструвати на своє ім`я ТОВ «Дест Трейд», після чого передати реєстраційні документи для проведення перереєстрації цієї юридичної особи невстановленій в ході розслідування особі жіночої статі.

Так, відповідно до частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV чинного станом на момент вчинення кримінального правопорушення визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа. про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою;

3) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) протоколу засідання керівного органу громадського формування, на якому відповідно до установчого документа було скликано засідання вищого органу управління, - у разі державної реєстрації змін до відомостей про громадське формування;

4) документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення відповідно до статуту громадського формування про внесення змін до Єдиного державного реєстру, - у разі державної реєстрації змін до відомостей про громадське нормування;

5) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів;

6) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи в країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), у разі змін, пов`язаних із входженням до складу засновників юридичної особи іноземної юридичної особи;

7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;

9) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта у разі внесення змін, пов`язаних із внесенням даних про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа;

10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною :кладу засновників (учасників) юридичної особи.

У свою чергу, ОСОБА_3 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надав невстановленій слідством особі чоловічої статі, копії паспорту громадянина України ( НОМЕР_1 , виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.03.2012) та реєстраційного номеру облікової картки платника податків РНОКПП НОМЕР_2 ) для виготовлення реєстраційних документів ТОВ «Дест Трейд».

На підставі цих документів невстановлена слідством особа чоловічої статі, у невстановленому досудовим розслідуванням місці виготовила рішення №16/09/19 єдиного учасника ТОВ «Дест Трейд» від 16.09.2019 року, Статут ТОВ «Дест Трейд» та інші установчі, реєстраційні документи підприємства, в яких ОСОБА_3 був зазначений як учасник підприємства та призначений на посаду директора.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 16.09.2019 року ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, відповідно до вказівок невстановленої слідством особи чоловічої статі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, приїхав за адресою: м. Київ, вул. Генерала Жмаченка, буд. 4 до офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

В присутності приватного нотаріуса ОСОБА_7 та невстановленої слідством особи чоловічої статі, ОСОБА_3 підписав отримані від останнього документи - рішення №16/09/19 єдиного учасника ТОВ «Дест Трейд» від 16.09.2019 року та Статут ТОВ «Дест Трейд», до яких внесені завідомо не правдиві відомості, а саме:

- в рішення №16/09/19 єдиного учасника ТОВ «Дест Трейд» від 16.09.2019 року внесені відомості про зміну місцезнаходження підприємства за адресою: м. Київ, вул. Донецька, 67, проте воно офісного та інших приміщень не мало та не використовувало, за вказаною адресою підприємство не знаходилось;

- в п. 7.1.1 статуту зазначено, що ОСОБА_3 володіє часткою в статутному капіталі у розмірі 10 000, що становить 100% статутного капіталу підприємства, однак ОСОБА_3 не вносив грошові кошти чи будь-яке інше майно до статутного капіталу підприємства, участь в управління його не приймав, після цього приватний нотаріус ОСОБА_7 засвідчила справжність підпису ОСОБА_3 у рішення №16/09/19 єдиного учасника ТОВ «Дест Трейд» від 16.09.2019 року, та зареєструвала вказані дії за №6410 від 16.09.2019 року в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, а також засвідчила справжність підпису ОСОБА_3 у статуті Статут ТОВ «Дест Трейд», та зареєструвала вказану дію за №6411 від 16.09.2019 року в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій.

При невстановлених слідством обставинах 16.09.2019 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, невстановлена особа здійснила державну реєстрацію ТОВ «Дест Трейд» та постановку цього ж дня, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ТОВ «Дест Трейд» на податковий облік.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.205-1 КК України, внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані правильно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

27 квітня 2020 року між прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України.

Сторони узгодили покарання, а саме за ч.2 ст.205-1 КК України у виді 3 років обмеження волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ст. 75 та ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

В статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, суд прийшов до наступних висновків.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України. Судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на те, що прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд з`ясував, що прокурор розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч.2 ст.205-1 КК України, з урахуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає, що в угоді правильного погоджено не застосовувати додаткове покарання, передбачене ч.2 ст.205-1 КК України, а саме: позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, оскільки відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року, якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів, тобто, у такому випадку посилатися на статтю 69 КК не потрібно, а в ході судового розгляду було встановлено, що на момент вчинення правопорушення обвинувачений не працював, а тому вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України, не пов`язано з посадою або видом діяльності, а покарання необхідно призначити без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 квітня 2020 року між прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000125 від 13.03.2020 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1/один/ рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: