Номер провадження: 11-сс/813/435/20
Номер справи місцевого суду: 505/659/20 1-кс/505/164/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області, від 06.03.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №000033, внесеному до ЄРДР 05.03.2020 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області, від 06.03.2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №000033, внесеному до ЄРДР 05.03.2020 року.
Строк дії ухвали визначено до 03.05.2020 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що:
-оскаржена ухвала є незаконною;
-ризики не доведені;
-підозра необґрунтована;
-неможливість застосування менш тяжкого запобіжного заходу не була доведена стороною обвинувачення.
У зв`язку з викладеним, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області, від 06.03.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання і застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.
Прокурор, потерпіла і представник потерпілої заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні стосовно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаних норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину при таких обставинах.
04.02.2020 року о 20 год. 30 хв., знаходячись біля парку «Залізничників», розташованого за адресою: Одеська область, м. Подільськ, бульвар Бірзульський, ОСОБА_10 зустрів ОСОБА_12 , 1984 року народження, з яким тривалий час перебував у неприязнених відносинах, де на ґрунті ревнощів до своєї дружини, з якою потерпілий підтримував стосунки, вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження.
Як вбачається з клопотання, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 в цей же день і час, діючи умисно, з мотивів ревнощів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, наніс один різкий удар в обличчя ОСОБА_12 від якого останній впав на землю, після чого нахилившись над потерпілим ОСОБА_10 , на протязі близько трьох хвилин, наносив множинні хаотичні удари руками та взутими ногами в область голови і верхньої частини тіла, в результаті чого спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелом скроневої кістки справа.
Гостра черепно-мозкова травма, забій головного мозку, перелом скроневої кістки справа відповідно п. 2.1.3 «а.б» «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_10 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.
За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що на даній стадії досудового розслідування підозра ОСОБА_10 є обґрунтованою.
Злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_10 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів та факт того, що ОСОБА_10 офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітнього сина, раніше не судимий, той факт, що в проваджені суду знаходиться цивільна справа за позовом до нього про розірвання шлюбу, а також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 разі визнання його винуватим.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно існування ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи оскарженої ухвали відносно існування ризику незаконного впливу на свідків і потерпілого, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані.
Таким чином, на думку апеляційного суду, слідчий суддя, взявши до уваги обставини вчинення злочину, вмотивовано дійшов до висновку про те, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає особистий інтерес підозрюваного.
Слідчий суддя, під час розгляду клопотання, врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтовано висновку про те, що застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.

Доводи сторони захисту відносно того, що підозрюваний має неповнолітнього сина і позитивно характеризується, апеляційний суд приймає до уваги.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність вказаних факторів не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.
Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що підозра достатнім чином необґрунтована, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу. Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись статями 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області, від 06.03.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №000033, внесеному до ЄРДР 05.03.2020 року , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4