Справа № 638/7371/20
Провадження № 1-кс/638/1553/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна, погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження №0002019 від 27.05.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, -

встановив:

До слідчого судді звернувся слідчий з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Land Rover Range Rover Avoge» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ від вказаного автомобілю.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002019 від 27 травня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.05.2002 року за адресою м.Харків, пр.Науки 11 в ході перевірки документів співробітниками УПП на автомобіль «Land Rover Range Rover Avoge» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було виявлено реєстраційні документи з явними ознаками підробки.

26.05.2020 року за адресою м.Харків, вул. Толбухіна 103 в ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки «Land Rover Range Rover Avoge» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ від вказаного автомобілю.

Слідчий зазначає, що вилучене майно є речовими доказами та предметами злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для чого необхідне проведення низки експертиз та інших слідчих дій, тому є необхідність в арешті вказаного майна. Не застосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок чого таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене чи знищене, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.ч.2, 3, 4 ст.167 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали внесене клопотання.
Власник майна та його представник заперечували проти накладення арешту на майно.
ОСОБА_7 надала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні клопотання про арешт автомобіля марки Land Rover модель RR Evogue, шасі (VIN номер) НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 , колір коричневий, рік випуску 2015, реєстраційний номер НОМЕР_5 (попередній реєстраційний номер НОМЕР_1 ). Зазначила, що вказаний автомобіль належить їй на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ТОВ «Віннер Автомотів», з 2016 року і до цього часу. Наприкінці листопада 2019 року їй зателефонував працівник поліції з міста Харкова та повідомив про те, що в місті Харкові було затримано «двійника» її автомобіля. Після чого вона звернулась до Сервісного центру МВС для отримання нових реєстраційних номерів та 10.12.2019 року вона отримала нові свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 та реєстраційні номери НОМЕР_5 . Під час перереєстрації автомобіля, експертами було проведено експертизу стосовно VIN номерів та встановлено їх відповідність та достовірність.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані докази, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, СВ Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002019 від 27 травня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 26.05.2020 року за адресою м.Харків. пр.Науки 11 в ході перевірки документів співробітниками УПП на автомобіль марки «Land Rover Range Rover Avoge» з д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено реєстраційні документи з явними ознаками підробки.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено .

Встановлено, що 26.05.2020 року за адресою м.Харків, вул.Толбухіна 103 в ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки «Land Rover Range Rover Avoge» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ від вказаного автомобілю.

Постановою слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 26.05.2020 року зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002019.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З матеріалів клопотання не вбачається, та не доведено слідчим й прокурором в судовому засіданні, що частина тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіль марки «Land Rover Range Rover Avoge» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову VIN НОМЕР_2 та ключ від вказаного автомобілю, відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, зокрема, що вказані речі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому клопотання в частині накладення арешту на зазначене вище майно підлягає частковому задоволенню, а саме накладенням арешту шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Разом із цим, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення.
Отже, враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, слідчий суддя визнає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , а також накладенням арешту на автомобіль марки «Land Rover Range Rover Avoge» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову VIN НОМЕР_2 та ключ від вказаного автомобілю, шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним майном, оскільки на думку слідчого судді, саме такий спосіб застосування арешту відповідатиме критеріям розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.173 КПК України - відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Разом із цим, слідчий суддя дійшов висновку, що автомобіль Land Rover модель RR Evogue, шасі (VIN номер) НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 , колір коричневий, рік випуску 2015, реєстраційний номер НОМЕР_5 належить ОСОБА_7 на законних підставах, а тому відсутні підстави для його вилучення та накладення арешту на вказаний автомобіль.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна, погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження №0002019 від 27.05.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Накласти арешт на автомобіль марки «Land Rover Range Rover Avoge» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову VIN НОМЕР_2 та ключ від вказаного автомобілю, шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Автомобіль «Land Rover Range Rover Avoge» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову VIN НОМЕР_2 та ключ від автомобілю - передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 з попередженням його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.06.2020 року о 16:20 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1