Справа № 698/717/19
Провадження № 1-кс/698/252/19
УХВАЛА
про арешт майна
18 вересня 2019 р. слідчий суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , начальника СВ Катеринопільського ВП Звенигородського ВП ГУНП ОСОБА_3 , особи, яка заявляє себе власником майна ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду у селищі Катеринопіль клопотання начальника слідчого відділу Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000044від 30.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, погоджене з начальником Катеринопільського відділу Звенигородської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_5 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що у ході вивчення стану використання фізичними та юридичними особами земельних ділянок державної та комунальної форми власності встановлено, що ОСОБА_4 жителем села Єлизаветка, Катеринопільського району, Черкаської області, використовуються земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності (землі запасу історико-культурного призначення) загальною площею близько 20 га, які знаходиться за межами населеного пункту в адміністративних межах Єлизаветської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області.

30.05.2019 року відомості про вказані обставини було внесено до ЄРДР за № 0000044 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України. Також було визначено уповноважених слідчих та відповідно процесуальних керівників, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_5

18.07.2019 під час огляду місця події - земельної ділянки площею 11,3997 га, кадастровий номер :04:003:0003 слідчим встановлено, що на всій її території росте сільськогосподарська культура соняшник. Той факт, що рослини соняшника ростуть у рядках, бур`ян відсутній, вказує на те, що її було засіяно механічним способом та проводиться обробіток. 12.09.2019 врожай насіння соняшника загальною вагою 7 634 кг, що був зібраний 12.09.2019 ОСОБА_4 на вказаній земельній ділянці, слідчим визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000044 від 30.05.2019.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також збереження вилученого майна, яке на думку слідчого є доказом кримінального правопорушення, останній просить накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з наведених у клопотанні підстав. Зокрема, з метою уточнення, наданих суду відомостей пояснив, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою було враховано лише частину земельної ділянки площею 11,3997 га кадастровий номер :04:003:0003, яка була фактично засіяна. Також пояснив, що зерно соняшника у кількості 7634,00 кг зібране саме з земельної ділянки площею 11,3997 га кадастровий номер :04:003:0003 та вилучено з передачею на відповідальне зберігання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання слідчого та пояснив, що дійсно за відсутності правоустановчих документів самовільно використав вказану земельну ділянку для вирощування соняшника. Однак, зауважив, що з публічної кадастрової карти, яка розміщена у мережі інтернет він довідався про те, що вказані земельні ділянки є ділянками сільськогосподарського призначення. При цьому жодних відомостей щодо віднесення цих земель до історико культурної спадщини він не мав і не міг мати, оскільки навіть візуально встановити наявність курганів неможливо. Додатково повідомив, що за власною ініціативою залучив до збирання врожаю сторонніх осіб, які, будучи необізнаними про відсутність в нього документів на використання землі, здійснювали збір врожаю власною технікою. Пояснив невиконання припису бажанням зібрати врожай. Крім того, повідомив, що сплатив, нараховані під час притягнення до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки суми збитків та штраф. Окремо повідомив, що напередодні судового розгляду до нього звернулася особа, яка вимагала сплати коштів у розмірі 10000 доларів з метою вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Перевіривши письмові матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого та особи, яка заявляє себе власником майна, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що в провадженні Катеринопільського ВП Звенигородського ВП ГУНП Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000044 від 30.05.2019 року, за правовою кваліфікацією: ч. 2 ст. 1971 КК України самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель (а. с. 4).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно від 12.04.2019 № 163274100, вказана земельна ділянка має наступне цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництв; форма власності комунальна; власник Мокрокалигірська сільська рада (). Відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні. (а. с. 6).

Згідно листа Департаменту культури та взаємозв`язків з громадськістю Черкаської обласної державної адміністрації від 15.08.2019 № 02/01-03-31/4631/01/01-33 вбачається, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0003 площею 11,3997 га розташовані 10 археологічних об`єктів культурної спадщини курганів. Вказані об`єкти культурної спадщини є пам`ятками археології і відповідно до рішення Черкаського облвиконкому від 26.06.1990 року № 116 взяті на державний облік. Також зазначено, що згідно ст.. 53 ЗК України до земель історико-культурного призначення належать, землі на яких розташовані об`єкти культурної спадщини, їх комплекси та інше. (а. с. 7).

З постанови слідчого від 18.07.2019 року вбачається, що 18.07.2019 року у даному кримінальному провадженні проведено огляд місця події земельної ділянки площею 11,3997 га, кадастровий номер :04:003:0003, та встановлено, що на всій її території росте сільськогосподарська культура соняшник. Той факт, що рослини соняшника ростуть у рядках, бур`ян відсутній, вказує на те, що її було засіяно механічним способом та проводиться обробіток.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.04.2019 № 132-ДК/0049По/08/01-19, вбачається, що накладено стягнення на ОСОБА_4 за незаконне використання вказаної земельної ділянки.

Згідно припису від 11.04.2019 року, складеного ГУ Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_4 було зобов`язано звільнити самовільно зайняті земельні ділянки.(а.с.15) З протоколу огляду місця події від 12.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 організував збір врожаю соняшника на земельній ділянки площею 11,3997 з кадастровим номером :04:003:0003 на вказаній земельній ділянці. Внаслідок цього було зібрано насіння соняшника 7 634,00 кг, яке вилучено під час проведення слідчих дій (а. с. 10-11).

З постанови слідчого від 12.09. 2019 року вбачається, що насіння соняшника у кількості 7 634 кг., вилучене з під час огляду місця події - самовільно зайнятої земельної ділянки площею 11,3997 з кадастровим номером :04:003:0003 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0000044 від 30.05.2019 року.(а.с.24)

Згідно розписок від 12.09.2019 року зібраний врожай насіння соняшника переданий у кількості 7 634 кг на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_6 , жителям АДРЕСА_1 . Місце зберігання насіння соняшника нежитлова будівля, телятник № 4-А, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Власником даного нерухомого майна, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (копія додається), є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22,23)

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звукові відеозаписи, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилученні речі та документи які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносять до предметів, які вилучені законно з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактично позбавлення підозрюваного можливості, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно до п.п. 1-4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.ч 1,2 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасово позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливість відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти з метою забезпечення його зберігання та використання як речового доказу у справі.

Суд враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як визначено ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому слідчий суддя визнає, що вилучене насіння соняшнику є об`єктом кримінально - протиправних дій, а отже і речовим доказом, оскільки самовільне зайняття земельної ділянки було здійснено саме з метою вирощування останнього.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Враховуючи вищезазначені положення КПК України, строки подання клопотання про арешт вилученого майна в ході огляду місця події 18.07.2019 року, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на насіння сільськогосподарської культури соняшник, загальною вагою 7634,00 кг, збір якого 12.09.2019 р. організований та виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельній ділянці площею 11,3997 га, кадастровий номер :04:003:0003 та яке зберігається у нежитловій будівлі телятник № 4-А, за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (копія додається), є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - заборонивши користування, розпорядження та відчуження вказаного майна, оскільки вони є предметом вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на насіння сільськогосподарської культури соняшник, загальною вагою 7634 кг, збір якого 12.09.2019 р. організований та виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельній ділянці площею 11,3997 га, кадастровий номер :04:003:0003 та яке зберігається у нежитловій будівлі телятник № 4-А, за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (копія додається), є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпоряджатися насінням сільськогосподарської культури соняшник, загальною вагою 7634 кг, яке 12.09.2019 р. було зібране на земельній ділянці площею 11,3997 га, кадастровий номер :04:003:0003

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1