Справа № 646/7225/19
№ провадження 1-кп/646/461/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.01.2020 року м. Харкова Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0002124 від 23 серпня 2019 року відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, м. Кіровськ, українця, громадянина України, розлучений, працюючого пекарем ТОВ «Сахарок», з середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22.08.2019 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, більш точний час не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає зі співмешканкою ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з корисливою метою, таємно викрав золоту каблучку, золото 585 проби, чистою вагою 3,21 грам, вартість 4068 грн. 38 коп., що належить потерпілій ОСОБА_5 , чим заподіяв останній майнову шкоду на вищевказану суму.
Потерпіла ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Цивільний позов не заявляє.
На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці).
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 надав наступні свідчення: 22.08.2019 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає зі співмешканкою ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, викрав золоту каблучку, що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Луганської області, м. Кіровськ, українець, громадянин України, розлучений, працюючий пекарем в ТОВ «Сахарок» з середньою освітою, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, є внутрішню переміщеної особи, раніше не судимий.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Основ`Йянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 25.11.2019 року ОСОБА_6 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середня та оцінка небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має середній рівень. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, думку сторони обвинувачення, відсутність майнових претензій зі сторони потерпілої, повернення викраденого майна, та враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді штрафу.
Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № 6/2316СЕ-19 від 18.09.2019 року в розмірі 628,04 грн.
Скасувати арешт накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.09.2019 року на золоту жіночу каблучку.
Речовий доказ по кримінальному провадженню- золоту жіночу каблучку з знаком CHANEL з фіанітами- вважати повернутим власнику ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1