Справа № 573/971/20
Номер провадження 1-кп/573/143/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2020 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 26 травня 2020 року за №0000317, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ворожба Білопільського району Сумської області, з повною середньої освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 22.02.2001 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 101 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

2) 20.11.2006 Білопільським районним судом Сумської області до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

3) 06.10.2011 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

4) 28.05.2015 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;

5) 24.07.2019 Білопільським районним судом Сумської області за ст. 126-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

6) 29.08.2019 Білопільським районним судом Сумської області за ст. 395, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, судимості не зняті і не погашені

- за ст. 1261 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2020 року, близько 00:10 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну словесну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_4 , під час якої ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Окрім того, 05 травня 2020 року, близько 21:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну словесну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_4 , під час якої ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Також 06 травня 2020 року, близько 03:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну словесну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_4 , під час якої ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 23 квітня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Окрім того, постановою Білопільського районного суду Сумської області від 13 травня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 25 травня 2020 року, близько 23:00 год., ОСОБА_5 знову умисно вчинив сварку зі своєю сестрою ОСОБА_4 , під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурними словами, принижував її честь і гідність, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

Внаслідок умисних, протиправних дій з боку ОСОБА_5 його сестра ОСОБА_4 зазнала психологічного насильства, яке виразилося в словесних образах, залякуванні, приниженні честі та гідності, що викликали в останньої психологічні страждання та погіршення якості життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті та вироку. Зокрема, пояснив, що мешкає спільно із сестрою та матір`ю у будинку АДРЕСА_2 . Будинок належить сестрі. Коли він приходить додому п`яним, його за це сварить сестра. 23 квітня, 05 та 06 травня 2020 року ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вдома за зазначеною адресою, вчинив сварку з сестрою ОСОБА_4 , під час якої ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що постановами суду його двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності. Проте, це його не зупинило і 25 травня 2020 року, прийшовши пізно додому п`яним, він знову вчинив сварку з сестрою, виражався на адресу останньої нецензурними словами за те, що вона попросила його виключити телевізор, який гучно працював, бо їй потрібно було рано вставати на роботу.

Окрім того, що ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину визнав повністю, його вина також повністю доводиться показаннями потерпілої ОСОБА_4 .

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що проживає в АДРЕСА_2 разом з матір`ю та братом ОСОБА_5 . Останній зловживає спиртними напоями, не працює, вдома не допомагає, існує за їхній рахунок. На ґрунті пияцтва вчиняє сварки, ображає їх з матір`ю нецензурними словами, погрожує. Так, 23 квітня, 05 та 06 травня 2020 року брат, будучи в стані сп`яніння, знову вчинив сварку, ображав її. Потім 25 травня 2020 року прийшов пізно додому в стані алкогольного спяніння, включив гучно телевізор і заважав їй спати. Оскільки їй необхідно була рано вставати, бо працює в м. Суми, то вона попросила ОСОБА_5 виключити телевізор, поки вона не засне, але у відповідь почула лайку, погрози.

Також винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується письмовими доказами, а саме:

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 23.04.2020, згідно з якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн (а. п. 26);

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 13.05.2020, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн (а. п. 28, 30).

Зазначені докази сторона захисту не просила визнати неналежними чи недопустимими.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та у вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_5 кваліфікує за ст. 1261 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд виходить з такого.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, попросив вибачення у потерпілої; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлені.

Призначаючи покарання, суд враховує також думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Тому, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, відповідати скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_5 не застосовувався.

Поцесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 1261 КК України, і призначити йому покарання за цим злочином у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин.
На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя