Справа № 202/3825/18
УХВАЛА
Іменем України

28 січня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання начальника Індустріального РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_5 до позбавлення волі для відбування призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 164, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки.
Начальник органу пробації звернулась до суду з поданням про скасування покарання з випробуванням згідно з ч. 2 ст. 78 КК України у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що засуджений злісно порушує обов`язки, покладені на нього судом, які передбачені ст. 76 КК України, не прибуває на виклики органу пробації, де його було постановлено на облік та установлено дні реєстрації.
30.08.2018 року засуджений прибув за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, де був ознайомлений з обов`язками покладеними на нього судом: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання. Того ж дня засудженому було винесено постанову про дні явки на реєстрацію, згідно з якою він повинен з`являтися на реєстрацію кожен четвертий вівторок місяця. А також ОСОБА_5 було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання, за ухилення від постановки на облік уповноваженого органу з питань пробації.
Засуджений ОСОБА_5 23.04.2019 року та 27.08.2019 року не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, причин неявки не повідомив, підтверджуючі документи не надав.
Під час надання пояснень, ОСОБА_5 повідомив про те, що не з`являвся на реєстрацію тому, що перебував на роботі, однак підтверджуючих документів не надав, так як працює неофіційно.
Крім того, було встановлено, що в день винесення вироку, а саме 09.07.2018 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.
Представник відділу з питань пробації щодо розгляду клопотання поклалася на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, суду пояснив, що він дійсно декілька разів своєчасно не з`явився на реєстрацію без поважних причин, оскільки забув про дні явки і один раз притягувався до адміністративної відповідальності.
Прокурор вважає, що засудженому можна надати шанс та не направляти у місця позбавлення волі для відбування покарання.
Заслухавши прокурора, представника відділу з питань пробації, засудженого, дослідивши клопотання та особову справу, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається із матеріалів особової справи, на засудженого покладено обов`язок періодично з`являтись на реєстрацію, встановлено періодичність. За час перебування на обліку ОСОБА_5 декілька разів не з`явився на реєстрацію без поважної причини, зокрема, судом встановлено дві неявки.
Станом на час скерування подання засуджений вчинив одне адміністративне правопорушення, пов`язане із вчиненням насильства у сім`ї.
Суд вважає, що хоча і встановлено факт невиконання засудженим обов`язків, встановлених вироком суду, але сама по собі неявка на реєстрацію 2 рази за 1 рік, та вчинення вищезазначеного правопорушення не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, та не є настільки вагомими, щоб потягти скасування звільнення засудженого від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання у відповідну установу строком на 2 роки.
Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання про скасування звільнення засудженого від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання слід відмовити, із наведених вище підстав.
Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу засудженого, що відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 5 ст. 166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені, тому у разі подальшого ігнорування виконання покладених на нього обов`язків, суд може вирішити питання про скасування випробування та направлення засудженого для відбування покарання.
Керуючись ст.537, 539 КПК України, ч.2 ст.78 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання про направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, яке призначено Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2018 року за ч. 1 ст. 164, 75 КК України до 2 року обмеження волі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1