КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2786/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 583 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
18 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
особи, відносно якої прийнято рішення про екстрадиційний арешт ОСОБА_8
перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжено застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком до 11 липня 2020 року включно, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Таджикистан.
Термін екстрадиційного арешту не може перевищувати дванадцяти місяців з моменту затримання ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ).
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 оголошений у розшук, строки давності його притягнення до відповідальності за вчинення інкримінованого злочинного діяння, у відповідності до ст. 49 КК України, не закінчились, та прийшов до висновку, що застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту є єдиним достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) громадянина Таджикистану ОСОБА_8 та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_8 є біженцем в розумінні Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та Конвенції про статус біженців від 28 липня 1951 року. Стверджує, що заяву ОСОБА_8 про визнання біженцем направлено до підрозділу міграційної служби 03 січня 2020 року та станом на 26 березня 2020 року довідку про звернення за захистом ОСОБА_8 не видано та співробітник міграційної служби ОСОБА_8 не відвідував.
Також сторона захисту зазначає, що прокурором зазначено неправдиві відомості щодо затримання ОСОБА_8 під час оформлення пасажирів рейсу № 1722 «Анкара-Київ», оскільки літак прибув до Києва 17 грудня 2019 о 01 годині 30 хвилин, однак затриманий ОСОБА_8 лише о 23 годині 17 грудня 2019. Захисник стверджує про відсутність доказів перебування ОСОБА_8 у міжнародному розшуку, оскільки відповідне повідомлення Інтерполу відсутнє. Додає про відсутність даних щодо вчинення ОСОБА_8 будь-яких злочинів та фальсифікацію матеріалів даної кримінальної справи.
Крім того, адвокат звертає увагу суду на те, що у день оголошення ОСОБА_8 у розшук, судом прийнято рішення про його заочний арешт, а виписка з КК Республіки Таджикистан підписана слідчим прокуратури, однак розслідування доручено слідчим МВС. Стверджує, що співробітниками прокуратури не опитано ОСОБА_8 щодо обставин та мети перебування в Україні. Адвокат додає, що стаття 260 КК України не передбачає відповідальності за участь у збройному підрозділі, конфлікті на території іноземної держави.
Далі в апеляційній скарзі адвокат зазначає, що прокурором не долучено до матеріалів справи лист Офісу Генерального прокурора від 17 січня 2020 року, відповідно до якого видача ОСОБА_8 запитується за замах вчинення злочину, а у постанові про притягнення як обвинуваченого йдеться про закінчений злочин. Стверджує, що копії запиту не звірені печаткою центрального органу України, а на копії наявній в матеріалах справи наявна лише копія печатки з написом «ОФІС ГЕНЕРАЛЬНОГО ПРОКУРАТУРА», однак такого органу не існує.
Також апелянт стверджує про те, що стороні захисту клопотання з додатками не вручалося, а суддя лише обмежився оголошенням перерви на 20 хвилин для ознайомлення з матеріалами справи.
У підсумку сторона захисту вказує, що ухвала слідчого судді необґрунтована, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України. Стверджує, що тримання під вартою є недоцільним та порушує право на свободу та особисту недоторканність. Додає про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 17.12.2019 о 23 годині працівниками державної прикордонної служби України в пункті пропуску ОКПП «Київ» під час оформлення пасажирів рейсу №1722 «Анкара-Київ» виявлено та затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується правоохоронними органами Республіки Таджикистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2019 відносно громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано тимчасовий арешт на 40 діб, до 26.01.2020 включно.
Офісом Генерального прокурора отримано запит компетентного органу Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , для притягнення до кримінальної відповідальності.
20.01.2020 до прокуратури Київської області надійшло доручення Офісу Генерального прокурора на проведення, відповідно до вимог ст. 587 КПК України, екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ) до Республіки Таджикистан.
Постановою керівника єдиного республіканського Штабу від 20.05.2016 відносно ОСОБА_8 порушена кримінальна справа за ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан.
Постановою слідчого СВ ЗП УВС Хатлонської області по Кулябській групі районів від 04.07.2016 ОСОБА_8 притягнуто як обвинувачуваного, останньому пред`явлено обвинувачення по ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан.
Постановою слідчого СВ ЗП УВС Хатлонської області по Кулябській групі районів від 15.07.2016 ОСОБА_8 оголошений в розшук.
Постановою судді суду міста Куляб від 15.07.2016 відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.01.2020 задоволено клопотання прокуратури Київської області про застосування екстрадиційного арешту, щодо громадянина ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), до 23.03.2020.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2020 ОСОБА_8 продовжено строк застосування екстрадиційного арешту до 21.05.2020.
08.05.2020 перший заступник прокурора Київської області ОСОБА_11 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Таджикистан.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2020 рокудане клопотання задоволено та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжено застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком до 11 липня 2020 року включно, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Таджикистан.
Ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та погоджується із нею.
При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги КПК України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Європейської конвенції про видачу правопорушників.
Із ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що при розгляді клопотання слідчим суддею досліджені матеріали клопотання, вислухана думка прокурора, захисника та особи, щодо якої вирішується питання щодо продовження застосування екстрадиційного арешту, а також враховані інші підстави, які мають значення для вирішення питання про наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою та продовження екстрадиційного арешту.
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), та продовження щодо нього екстрадиційного арешту, оскільки ОСОБА_8 не є громадянином України, інкримінований йому злочин є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року позбавлення волі, статус біженця не отримував.
При цьому встановлено, що продовження застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ) екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Таджикистан є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам останнього переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Таджикистан.
Посилання адвоката на те, що ОСОБА_8 є біженцем в розумінні Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та Конвенції про статус біженців від 28 липня 1951 року, слід визнати непереконливими, з урахуванням відсутності у матеріалах справи відомостей за результатами розгляду відповідної заяви ОСОБА_8 про визнання його біженцем, про наявність якої вказує в апеляційній скарзі адвокат. Разом з тим, у матеріалах провадження наявний лист т.в.о. начальника міграційної служби у м. Києві та Київській області ОСОБА_13 , відповідно до якого перевіркою за наявними обліками ЦМУ ДМС встановлено, що громадянин ОСОБА_8 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався (а.с. 32). З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що співробітник міграційної служби ОСОБА_8 не відвідував.
Посилання адвоката на відсутність даних щодо вчинення ОСОБА_8 будь-яких злочинів, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження.
Доводи адвоката про те, що у день оголошення ОСОБА_8 у розшук, судом прийнято рішення про його заочний арешт, а виписка з КК Республіки Таджикистан підписана слідчим прокуратури, тоді як розслідування доручено слідчим МВС, не можуть бути визнані достатніми для скасування ухвали слідчого судді, оскільки слідчий суддя не вправі надавати оцінку документам іншої держави на предмет їх відповідності законодавству цієї держави, як не вправі і робити висновок щодо відсутності підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності за законодавством іноземної держави. З цих же підстав колегія суддів не бере до уваги посилання адвоката на те, що у постанові про притягнення як обвинуваченого йдеться про закінчений злочин, тоді як видача ОСОБА_8 запитується за замах вчинення злочину.
Посилання захисника на відсутність доказів перебування ОСОБА_8 у міжнародному розшуку та відсутність у матеріалах справи повідомлення Інтерполу, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими, з урахуванням тих обставин, що постановою слідчого СВ ЗП УВС Хатлонської області по Кулябській групі районів від 15.07.2016 ОСОБА_8 оголошений у розшук (а.с. 25-26) та відносно ОСОБА_8 17.12.2019 в пункті пропуску ОКПП «Київ» під час оформлення пасажирів рейсу №1722 «Анкара-Київ» відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку.
Посилання адвоката на те, що прокурором зазначено неправдиві відомості щодо затримання ОСОБА_8 під час оформлення пасажирів рейсу № 1722 «Анкара-Київ», оскільки літак прибув до Києва 17 грудня 2019 о 01 годині 30 хвилин, а ОСОБА_8 затриманий о 23 годині 17 грудня 2019, слід визнати необгрунтованими, з урахуванням тих обставин, що у відповідності до протоколу затримання особи від 17.12.2019, ОСОБА_8 затриманий о 23 годині (а.с. 10-13).
Твердження апелянта про те, що стаття 260 КК України не передбачає відповідальності за участь у збройному підрозділі, конфлікті на території іноземної держави, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням тих обставин, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність злочин, передбачений ст. 401-1 КК України Республіки Таджикистан відповідає ч. 2 ст. 260 (створення непередбачених законом збройних формувань або участь у їх діяльності) КК України, строк покарання за яке передбачено позбавлення волі до 8 років, та є екстрадиційним злочином.
Доводи захисника стосовно незадовільного стану здоров`я ОСОБА_8 заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування останнього в умовах слідчого ізолятора, а запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
Крім того, у відповідності до листа в.о. начальника філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області ОСОБА_14 від 28.01.2020, ОСОБА_8 прибув до Київського слідчого ізолятора 19.12.2019, за час перебування в установі за медичною допомогою до лікарів медичної частини не звертався, стан здоров`я задовільний, перешкод, за станом здоров`я, які унеможливлюють його передачу (транспортування) правоохоронним органам іноземної держави для притягнення до кримінальної відповідальності немає (а.с. 30).
Посилання адвоката на те, що клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) захиснику не вручалося, не заслуговують на увагу, через відсутність покладення на ініціатора клопотання такого обов`язку, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 184 КПК України. Крім того, необхідним буде зазначити, що клопотання та додані до нього матеріали вручені ОСОБА_8 , який в свою чергу від підпису відмовився (а.с. 40) та слідчим суддею задоволено клопотання захисника і надано час для ознайомлення з матеріалами провадження, що підтверджується даними журналу судового засідання від 13.05.2020 (а.с. 82-85).
Твердження сторони захисту про фальсифікацію матеріалів даної кримінальної справи, слід визнати непереконливими, оскільки такі твердження носять характер припущень.
Посилання адвоката на те, що матеріали клопотання не завірені належним чином, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.
Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що співробітниками прокуратури не опитано ОСОБА_8 щодо обставин та мети прибуття в Україну, не є визначеною законом самостійною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням дотримання стороною обвинувачення вимог КПК України при затриманні останнього.
Враховуючи наведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження застосування екстрадиційного арешту, та при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисника на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, необгрунтованість ухвали слідчого судді, недоцільність тримання особи під вартою, порушення права на свободу та особисту недоторканість, на переконання колегії суддів, є необгрунтованими.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.
А тому, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог КПК України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Європейської конвенції про видачу правопорушників, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 422, 583, 584, 585 КПК України, колегія суддів,-
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року, якою задоволено клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжено застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком до 11 липня 2020 року включно, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Таджикистан, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4