Справа № 138/2824/19
Провадження №11-кп/801/115/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у судовому засіданні в приміщенні суду, в порядку ч.4 ст. 107 КПК України, у відсутність учасників провадження, без фіксування технічними засобами, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

Вироком Авіабудівельного районного суду м. Казань Республіки Татарстан від 30.05.2016 ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком 6 років. Зараховано строк утримання під вартою з 13.01.2016 по 30.05.2016. Ухвалою Вінницького міського суду від 14.06.2017 вирок приведено у відповідність з Українським законодавством, вважається засуджений за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 6 років. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02.07.2019 зараховано строк з 13.01.2016 по 30.05.2016 згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII).
Початок строку 30.05.2016 року. Кінець строку 27.08.2021 року.
Станом на 19.11.2019 року ОСОБА_5 відбув більше 2/3 строку покарання.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить застосувати до нього положення ст.81 КК України про умовно-дострокове звільнення.
Відповідно до ч.1 ст.406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.
Згідно телефонограми засуджений ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу розглядати у його відсутність.
До початку апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про те, щоб розгляд апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 здійснювали у його відсутність.
Перевіривши апеляційну скаргу, судові матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, у відповідності до ст.81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення в процесі відбування покарання. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року зазначено, що слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержанні ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, а й активна форма його поведінки.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні належним чином мотивував в оскаржуваній ухвалі своє рішення, яке базується на досліджених у судовому засіданні доказах.

Як вбачається з характеристики засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання в ФКУ СІЗО №2 м. Казань, ФКУ СІЗО №5 м. Чістополь та в СІЗО №1 м. Ульяновськ, Російської Федерації, характеризувався посередньо, заходи стягнення та заохочення не застосовувались. За період відбування покарання в ВК №2 м. Новоульяновськ, Російської Федерації, засуджений характеризувався наступним чином: 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку, 9 разів заохочувався правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставленням до праці.
За час відбування покарання в Державній установі «Могилів-Подільська виправна колонія №114» ОСОБА_5 характеризується наступним чином: в установі працевлаштований до пекарні, робітником, 2 рази притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення встановленого порядку відбування покарання, 2 рази заохочувався правами начальника установи за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки.
Так, судом першої інстанції враховано дані про поведінку засудженого та ставлення його до праці за весь період перебування у виправно-трудових установах, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання, згідно яких ОСОБА_5 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, при чому двічі під час відбування покарання в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» де перебуває на теперішній час.
Відповідно до протоколу №16 від 30.08.2019 комісії ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у зв`язку з тим, що останній не довів свого виправлення з таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на що рішення суду першої інстанції про відмову в умовно-достроковому звільненні є законним та обгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :