Справа 350/1285/19
Номер провадження 1-кп/350/138/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рожнятів кримінальне провадження №0000355, внесене до ЄРДР 27.05.2019, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Злочин вчинено за таких обставин.

27.05.2019 приблизно о 10 годині 52 хвилини обвинувачений ОСОБА_3 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії і практичних навиків у керуванні ними, керуючи автомобілем марки ВАЗ-211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався автодорогою сполученням «Креховичі - Дзвиняч» та проїжджав по вул. Січових Стрільців, що в селищі Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області у напрямку селища Рожнятів. В цей час, у кюветі справа, за напрямком руху автомобіля, напроти території АЗС К-2, косив траву ОСОБА_7 . Після проїзду незначного заокруглення проїзної частини у ліву сторону, водій ОСОБА_3 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням транспортного засобу, допустив його занос, виїхав за межі правого краю проїзної частини та з`їхав у кювет, де вчинив наїзд на ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.1."а", в якому зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.3. "б" та "д" згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12.1. який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

У результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 84 від 14.06.2019, отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, грудної клітки, живота, заочеревинного простору, хребта, тазу, обох ніг та обох рук, з розривами та крововиливами обох легень, розчавленням печінки, селезінки, підшлункової залози, обох нирок, розривами кишечнику, множинними двобічними переломами ребер, відкритим осколковим переломом правої стегнової кістки, розривом правого клубово-крижового зчленування, переломом остистого паростка 6-го шийного хребця, розривом спинного мозку, його оболонок, крововиливами в речовину спинного мозку та під його оболонки, м`які тканини навколо хребетного стовпа, рваною проникаючою раною передньої черевної стінки, забійною раною живота, саднами в ділянці голови, синцем та садном в ділянці лівої руки, забійними ранами в ділянці правої руки, забійною раною крила клубової кістки справа, синцем, садном та забійною раною в ділянці лівої ноги, синцем, саднами та забійною раною в ділянці правої ноги, крововиливами в м`які тканини грудної клітки, живота, обох ніг, яка ускладнилась розвитком тяжкого травматичного та геморагічного шоку, від яких настала його смерть.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, суду пояснив, що визнає фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, окрім наступного: він не керував автомобілем в стані алкогольного сп"яніння, оскільки не вживав спиртних напоїв, а кров на дослідження у нього не забиралася. Всі інші пункти правил дорожнього руху дійсно були порушені ним, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув ОСОБА_7 . У вчиненому щиро розкаюється, просить потерпілу вибачити йому за смерть її чоловіка, а суд не призначати йому покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки він не бажав вчинити дорожню транспортну пригоду, а тим більше з такими жахливими наслідками.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не прибула, подала заяву в якій зазначила, що з обвинуваченим примирилася, претензій будь-якого характеру до нього не має, просила призначити йому покарання не пов"язане з позбавленням волі, а розгляд кримінального провадження проводити у її відсутності ( а.к.п.76).

Свідок ОСОБА_9 -лікар-хірург КНП Рожнятівська ЦРЛ РРР дав суду показання, що приблизно у червні 2019 року працівники поліції привезли особу для проведення огляду на стан алкогольного спяніння. Він, як лікар-хірург не мав і не має в даний час права проводити такі огляди, оскільки для виконання такої роботи потрібно пройти відповідні курси та отримати відповідне посвідчення, що він намагався пояснити працівникам поліції та в приймальному покої однак, оскільки іншого лікаря не було він вимушений був провести огляд. Поведінка доставленої особи була абсолютно нормальною, по зовнішньому вигляду не можна було сказати, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився за допомогою технічного приладу Драгер, який застосовував не він, а медсестра, зі слів якої він склав Висновок щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння. Після цього в оглядуваної особи було відібрано ще й кров, і цю процедуру також виконувала медсестра, але чи було при цьому дотримано нормативно-правових актів сказати не може.

Свідок ОСОБА_10 медична сестра відділу екстреної та невідкладної медичної допомоги КНП Рожнятівська ЦРЛ РРР дала суду показання про те, що працівники поліції доставляли чоловіка для проведення огляду на стан алкогольного спяніння. Оскільки лікар приймального відділу на той момент був відсутній, запросили лікаря чергового по лікарні ОСОБА_9 , який запитав заступника головного лікаря чи має він проводити огляд на стан сп"яніння. Заступник сказав проводити. Лікар оглянув особу зовні, а вона, як медична сестра дала особі технічний прилад, який показав дозу алкоголю, але яку саме не пам"ятає. Після цього вона відібрала кров для направлення в наркодиспансер. Припускає, що біоматеріал було упаковано у відповідності до нормативних докуметів, оскільки завжди так робилося, але чому наркодиспансер побачив відсутність підписів особи, в якої забиралася кров, не може пояснити.

Свідок ОСОБА_11 - завідуюча клініко-діагностичною ( токсикологічною ) лабораторією КНП «Прикапатський наркологічний центр» Івано-Франківської обласної ради дала показання про те, що Порядок відбору зразків біологічного середовища для лабораторних досліджень з метою виявлення речовин, що здатні спричинювати стан сп"яніння, їх доставлення передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка є обов"язковою. Також, вказаний порядок передбачено медодичними рекомендацієми про порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, , які також є обов"язковими, з Рожнятівської ЦРЛ в клініко-діагностичну лабораторію КНП "ПНЦ ІФОР" було доставлено зразки біологічного матеріалу - кров у флаконах в кількості 5 мл, яка згідно супроводжуючих документів належала ОСОБА_3 , для дослідження на наявність алкоголю. Біоматеріал надано з порушеннями методичних рекомендацій, оскільки на флаконах відсутні підписи особи, кров якої підлягала дослідженню на наявність алкоголю. У звязку з таким порушенням 28 травня 2019 року було складено довідку № 24, в якій зазначено що біоматеріал поступив у флаконах, на яких відсутні підписи освідчуваної особи, тобто ОСОБА_3 . При таких допущених порушеннях є підстави сумніватись у правильності висновку, оскільки не виключається можливість підміни біоматеріалу.Лікар, який не проходив тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, не має права проводити огляд особи на стан алкогольного сп"яніння. Які правові наслідки тягне за собою порушення Порядку відбору зразків біологічного матеріалу, в даному випадку крові, а також проведення огляду лікарем, який не має відповідного дозволу на такі дії, повинен визначатися суд.

Суд відповідно до частини третьої статті 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) дослідив письмові і речові докази, клопотання про дослідження яких заявлене сторонами кримінального провадження, а саме:

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.05.2019, схему та фототаблицю до цього протоколу, якими підтверджено, що під час огляду місця ДТП, що відбулася по вул.Стрільців в селищі Перегінське Рожнятівського району, за огорожею АЗС від початку руйнування бетонної основи огорожі, наявна площа осипу пластмасових уламків транспортного засобу. Довжина площі осипу 7 м, ширина - 3.6 м. В кінці зруйнованого бетону огорожі, біля пошкодженого металевого стопчика, у положенні лежачи на животі, верхньою частиною тіла на території АЗС та нижньою частиною тіла у правому кюветі, розташований труп ОСОБА_7 . На відстані 7.7 м до осі правого переднього колеса по ходу огляду, від нижніх кінцівок трупа, лівими колесами у кюветі, а правими безпосередньо на правому краю правого узбіччя, передньою частиною проти ходу огляду, знаходиться автомобіль марки ВАЗ - 211040 номерний знак НОМЕР_1 ( а.к.п.104-110);
-протокол огляду від 28.02.2019 ( а.к.п.103), а також багатофункціональний СD-R диск в результаті перегляду якого судом встановлено, що 27.05.2019 біля АЗС, що в селищі Перегінське на вул.С.Стрільців сталася ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_7 ( а.к.п.137).
-висновок експерта № 84 від 14.06.2019, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, грудної клітки, живота, заочеревинного простору, хребта, тазу, обох ніг та обох рук, з розривами та крововиливами обох легень, розчавленням печінки, селезінки, підшлункової залози, обох нирок, розривами кишечнику, множинними двобічними переломами ребер, відкритим осколковим переломом правої стегнової кістки, розривом правого клубово-крижового зчленування, переломом остистого паростка 6-го шийного хребця, розривом спинного мозку, його оболонок, крововиливами в речовину спинного мозку та під його оболонки, м`які тканини навколо хребетного стовпа, рваною проникаючою раною передньої черевної стінки, забійною раною живота, саднами в ділянці голови, синцем та садном в ділянці лівої руки, забійними ранами в ділянці правої руки, забійною раною крила клубової кістки справа, синцем, садном та забійною раною в ділянці лівої ноги, синцем, саднами та забійною раною в ділянці правої ноги, крововиливами в м`які тканини грудної клітки, живота, обох ніг, яка ускладнилась розвитком тяжкого травматичного та геморагічного шоку, від яких настала його смерть ( а.к.п.119-124);

-висновок експерта № 399 від 05.06.2019, відповідно до якого кров з трупа ОСОБА_7 , 1954 р.н., відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО ( а.к.п.117);
-висновок експерта № СЕ-19/109/26-334 ІТ/19 від 20.06.2019, відповідно до якого виявлені пошкодження, робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля ВАЗ-211040 р.н. НОМЕР_2 , знаходяться в зоні локалізації аварійних пошкоджень, виникли в результаті розвитку ДТП, тобто при дії на них значних по велині зусиль ударного характеру то питання: " Який ступінь та механізм впливу несправності на виникнення та розвиток пригоди?",- позбавлені технічного змісту і відповідь на нього не надається ( а.к.п.128-132).
Аналізуючи показання обвинуваченого, показання свідків та зібрані у справі письмові та речові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні було підтверджено факт порушення обвинуваченим вимог п. 2.1."а", п. 2.3. "б" та "д", п. 12.1. Правил дорожнього руху, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_3 охоплюються складом злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння на момент вчинення злочину. Дана обставина вказана в обвинувальному акті як обтяжуюча покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України.
Суд вважає, що вказана обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. Сам обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що ні перед 27.05.2019 , ні в день скоєння ДТП він не вживав алкогольних напоїв, а кров у нього не відбиралася.
При цьому суд також враховує наступне:
Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
За вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ч.1, ч.3 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
В судовому засіданні на підтвердження того факту, що ОСОБА_3 27 травня 2019 року, під час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, стороною обвинувачення надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №136 складеному о 13год.00 хв. 27.05.2019, відповідно до резолютивної частини якого ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння ( а.к.п.39), а також роздруківку технічного приладу «Драгер», з якого вбачається, що за результатами проведеного 27 травня 2019 року о 12. год.55 хв. тестування у ОСОБА_3 виявлено 1.56 % алкоголю ( а.к.п.117).
Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Судом встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , були внесені до ЄРДР 27.05.2019. о 18:30:55 год.
Відповідно до ч. 3 ст.214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається, і тягне відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. Тобто будь-які процесуальні дії, у тому числі і збирання доказів до внесення відомостей до ЄРДР прямо заборонені нормами КПК України.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №136 складеному о 13 год.00 хв. 27.05.2019, а також висновок технічного приладу «Драгер» від 27 травня 2019 року складеного о 12. год. 55 хв., не можуть бути використані як докази перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони не відповідають вимогам КПК України та обставинам справи, зокрема:
ч. 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом;
висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №136 від 27.05.2019, а також висновок технічного приладу «Драгер» від 27.05.2019, отримані стороною обвинувачення у порядку, що не передбачений КПК України.
Зазначені висновки складені 27.05.2019 о 13 год. та 12 год. 55 хв. відповідно, а відомості до ЄРДР внесені 27.05.2019 о 18:30:55 год. Тобто, докази (висновки) отримані всупереч вимогам ст. 214 КПК України до внесення відомостей до ЄРДР, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.86 КПК України дані докази (висновки) не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, а тому як докази визнаються недопустимими на підставі ст. 86 КПК України.
Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з неповним дотриманням вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (надалі Інструкція), а результати цього огляду характеризуються неповнотою та певними неточностями, а саме :
п.6 розділу І вказаної Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
З вищенаведених пояснень лікаря Рожнятівської ЦРЛ ОСОБА_9 встановлено, що він сумнівався у своїй професійній компетенції щодо можливості проведення огляду на стан алкогольного сп"яніння, а провів огляд особи тільки на вимогу керівництва лікарні. Крім цього, як пояснив свідок, він не проходив тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

п. 8 розділу І вказаної Інструкції встановлено, що в разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп"яніння учасників цієї пригоди є обов"язковим у закладі охорони здоров"я.
Відповідно до п.п. 8,10,11,12,13,15,16,22 Інструкції -метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.
За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Показаннями свідка ОСОБА_9 підтверджено, що він, не маючи спеціальної підготовки на проведення огляду на стан сп"яніння вимушений був погодитися провести такий огляд, однак такийогляд фактично проводила медична сестра лікарні, а він тільки заповнював висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №136 від 27.05.2019.
На виконання ухвали Рожнятівського районного суду від 28.01.2020 КНП Рожнятівська ЦРЛ РРР не надано акта медичного огляду, а тільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, отже в цій частині порушення Інструкції також мало місце.
З показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що в обвинуваченого ОСОБА_3 відбирались зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп"яніння.
З показань ОСОБА_11 - завідуючої клініко-діагностичною ( токсикологічною ) лабораторією КНП «Прикапатський наркологічний центр» Івано-Франківської обласної ради встановлено, що 28 травня 2019 року о 10 год.40 хв. з Рожнятівської ЦРЛ в клініко-діагностичну лабораторіюбуло доставлено зразки біологічного матеріалу - кров у флаконах в кількості 5 мл, яка згідно супроводжуючих документів належала ОСОБА_3 , для дослідження на наявність алкоголю, однак біоматеріал надано з порушенням Порядку, оскільки на флаконах відсутні підписи ОСОБА_3 , кров якого підлягала дослідженню на алкоголь. У звязку з таким порушенням було складено довідку. При таких допущених порушеннях є підстави сумніватись у правильності висновку, оскільки не виключається можливість підміни біоматеріалу.
Відповідно до п.1.2 Порядку відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, погодженими директором Департаменту розвитку медичної допомоги МОЗ України 18.01.2011 року- маркування флаконів проводиться у присутності особи, яку обстежують. Для маркірування флаконів готують дві етикетки. Одну для флакона зі зразком для аналізу, другу - для флакона з контрольним зразком.
На кожний флакон поверх кришки зверху-донизу за допомогою клею ПВА вклеюються хрест на хрест стрічки паперу шириною з діаметр кришки, кінці яких вклеюються етикеткою із зазначенням: виду біологічного матеріалу; номера проби за реєстраційним журналом; дати і часу відбору проби; прізвища, імені, по-батькові та підпису медичного працівника, який підготував пробу: прізвища, імені, по-батькові та підпису особи, чий зразок біологічного матеріалу було відібрано. Перехрестя скріплюють печаткою. ( Підписи ставлять на приклеєну на флакон етикетку. При відмові особи, яку обстежують, поставити підпис, необхідно про це зробити відмітку у журналі реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу).
Етикетку довкола закріплюють прозорою клейкою стрічкою (скотчем).
Згідно п.1.3 Порядку, якщо немає можливості негайно передати зразки біологічного матеріалу в лабораторію, зразки зберігають в холодильнику при температурі не вище +4 град.С протягом не більше 2 діб.
Відповідно до п.2.1 Порядку, біологічний матеріал доставлений з порушенням правил упаковки і оформлення, для дослідження не приймається. В цих випадках, а також при пошкодженні упаковки зразків складається акт в двох примірниках. Один примірник акта надсилається особі, яка призначила дослідження, другий залишається в лабораторії.
Згідно результату токсикологічного дослідження № 854 від 31.05.2019, при токсикологічному дослідженні біоматеріалу виявлено етанол в концентрації ( за методикою ГРХ) КРОВ 1,81 г/л ( %) ( а.к.п.143).
У відповідності до довідки № 24 Про доставку зразків біологічного матеріалу на токсикологічне дослідження від 28.05.2019, складеної Івано-Франківською клініко-діагностичною (токсикологічною) лабораторією КНП «Прикарпатський наркологічний центр» Івано-Франківської обласної ради, з Рожнятівської ЦРЛ 28.05.19 року о 09 год.30 хв.відправлено сумку-холодильник + 4 градуси С з біоматеріалом, який доставлено в лабораторію 28.05.2019 о 10 год.40 хв. Біоматеріал доставлено з порушенням: на флаконах відсутні підписи освідуваного ( а.к.п.92).
Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що порушення вимог п. 2.9 а) ПДР України та перебування обвинуваченого ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення злочину в ході судового розгляду не доведено і цю обтяжуючу обставину необхідно виключити з обвинувачення, оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ( а.к.п.47), позитивно характеризується з місця проживання (а.к.п.51), на обліку в психіатричному та в наркологічному кабінетах не перебуває ( а.к.п.53,54), раніше не судимий ( а.к.п.50).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяні збитки, потерпіла ОСОБА_8 просить його суворо не карати( а.к.п.76).

Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, наявність обставин, що пом`якшують покарання, особу винного, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати основне покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України,однак без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений такого права не мав і не має.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженні у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді застави, до вступу вироку в законну силу, залишити без зміни.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
В ході досудового слідства по справі проведено судову експертизу фахівцями науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.к.п.56) встановлено, що витрати на проведення експертизи № СЕ-19/109/26-334ІТ/19 від 20.06.2019, становлять 1256,08 гривень.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 368-371, 374, 376 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ч.1 п.п.1, 2 , ч. 3 п.2 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили- залишити без зміни.
Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 1256 (одна тисяча двісті п"ятдесять шість) гривень 08 копійок за проведену інженерно-транспортну експертизу.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 травня 2019 року на автомобіль марки ВАЗ-211040 реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили : автомобіль марки ВАЗ-211040 реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 ; відеозапис на СD-R диску залишити при матеріалах кримінального провадження.
Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 153680 ( сто п"ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень - повернути застоводавцю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці с.Небилів Рожнятівського району, Івано-Франківської області.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: