ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 577/5414/17 Номер провадження 11-кп/814/748/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2020 ,

за участю
прокурора ОСОБА_9
захисника ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цією ухвалою, раніше встановлений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжено на строк 60 днів, а саме до 24 год. 23.05.20 року.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що на розгляді в місцевому суді перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.3 ст. 186 КК України. Останнім під час досудового слідства, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений судом до 29.03.2020 року. Оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України на разі продовжують існувати, беручи до уваги характер злочинного діяння та тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу місцевого суду скасувати.
Вважає, що під час розгляду клопотання прокурора стороною обвинувачення не були доведені ризики, на які посилався слідчий, а прокурор в судовому засіданні не навів ризиків, які б давали підстави вважати, що до ОСОБА_7 не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід. Вказує, що обвинувачений має родину, непрацездатну матір, судовий розгляд кримінального провадження майже завершено, а тому продовження запобіжного заходу щодо нього є недоцільним.
Зі змісту аналогічних за змістом апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що останні не погоджуються із ухвалою місцевого суду та просять її скасувати й застосувати до кожного з них запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою - у вигляді домашнього арешту.
Позиція інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали подані апеляційні скарги, а прокурор ОСОБА_9 заперечувала проти їх задоволення.
Мотиви суду
За змістом статей 315, 331 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути до закінчення дії попередньої ухвали (якщо судове провадження не було завершене до його спливу) згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Таке клопотання, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Колегія суддів, переглянувши ухвалу суду не вбачає підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційних скаргах, оскільки вважає правильним судове рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Із матеріалів провадження вбачається, що на розгляді у Конотопському міськрайонному суді Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0001360 від 9.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 186 КК України.
Під час досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалами місцевого суду неодноразово продовжувався.
Так, останній раз ухвалою суду від 30.01.2020 року, обвинуваченим продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та термін 60 днів до 29.03.2020 року.
Клопотання прокурора від 25.03.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглянуто судом того ж дня, тобто до закінчення дії попередньої ухвали щодо запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 .
Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, ніде не працюють, будь якого офіційного джерела прибутку не мають, при цьому обидва раніше судимі за вчинення умисних корисливих злочинів, хоча ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.
Крім того, на момент розгляду клопотання прокурора встановлено, що на розгляді в Бахмацькому районному суді Чернігівської області також знаходиться кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 186 КК України. Дана обставина характеризує обвинувачених як таких, що схильні до вчинення злочинів та перебуваючи на волі останні можуть продовжувати свою злочинну діяльність.
Також, з матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, мешкав без реєстрації за межами Сумської області в с. Лебяже Зачепилівського району Харківської області, куди виїхав одразу після скоєння злочину та переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також вчиняв активні дії по знищенню викраденого у потерпілого ОСОБА_11 майна, що свідчить про перешкоджання кримінальному провадженню.
ОСОБА_8 тривалий час переховувався від органу досудового розслідування, а після затримання симулював наявність у нього захворювання, чим перешкоджав здійсненню кримінального провадження.
На даний час кримінальне провадження не може бути розглянуте судом, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 оскаржує дії працівників поліції під час проведення досудового розслідування.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з тим, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим не зменшилися та не перестали існувати, а тому більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку кожного з обвинувачених.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, а тому ухвала місцевого суду про продовження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправдовує саме такий вид втручання у особисту свободу обвинуваченого.
Під час апеляційного перегляду ухвали не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на вище викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 . в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4