Код суду 233 Справа № 233/1105/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000058 від 14 січня 2020 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого за договором у приватної особи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12 листопада 2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (штраф сплачено 02 грудня 2019 року),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

14 січня 2020 року у вечірній час доби (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 знаходились за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні вказаної квартири вживали спиртні напої.
Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 став відчувати неприязнь до ОСОБА_4 , у зв`язку з чим у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4
14 січня 2020 року приблизно о 18.00 год. (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , знаходячись у кухні квартири АДРЕСА_3 , наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в обличчя, після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_4 за одяг та потягнув його в приміщання коридору вказаної квартири, де поваливши на підлогу на спину, наніс не менш 3-4 ударів кулаком правої руки в обличчя і не взутою ногою в ліву частину тулубу.
Своїми умисними діями безпосередньо спрямованими на заподіяння умисного тілесного ушкодження ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: садно на спинці носа та підборіддя, переломи 7,8,9,10,11 ребер ліворуч, пневмоторакс ліворуч, підшкірну емфізему, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню, як потребуючи для свого лікування більш ніж 21 добу (3 тижні).
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 14 січня 2020 року у вечірній час доби він, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходились за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні вживали спиртні напої. Під час вживання спиртного йому не сподобалося, як ОСОБА_8 спілкується з ОСОБА_9 , і він, з метою заступитися за останню, наніс Козубу один удар кулаком правої руки в обличчя, після чого витягнув його в приміщання коридору, де повалив на підлогу на спину і ще 3-4 удари кулаком правої руки в обличчя і не взутою ногою в ліву частину тулубу. Після побиття ОСОБА_8 він пішов. Не заперечував, що всі тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворилися саме від його дій. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив. Він частково сплатив Козубу 400 грн. у відшкодування шкоди із 3000 грн., про які вони домовилися між собою. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_6 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

- потерпілий ОСОБА_4 повідомив у судовому засіданні, що 14 січня 2020 року у вечірній час доби він прийшов додому до ОСОБА_9 , де також був ОСОБА_10 , і вони разом вживали спиртне. Потім, як він вважає, ОСОБА_10 не сподобалося, як він спілкувався з ОСОБА_9 , і той наніс йому удар кулаком в обличчя, після чого витягнув його у коридор, де повалив на підлогу на спину і став наносити удари кулаком в обличчя і не взутою ногою в ліву частину тулубу. Потім ОСОБА_10 пішов, а ОСОБА_9 допомогла йому піднятися і він також пішов додому. ОСОБА_10 сплатив йому 400 грн. у відшкодування шкоди із 3000 грн., про які вони домовилися між собою. Просив не позбавляти волі обвинуваченого.

Наведені вище пояснення потерпілого є послідовними, узгоджуються і підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 14 січня 2020 року, в ході якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 , де була зафіксована обстановка та розташування об`єктів, що співпадає з поясненнями потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 ;
- висновком судово-медичної експертизи № 5 від 22 січня 2020 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_4 були такі тілесні ушкодження: садно на спинці носа та підборіддя, переломи 7,8,9,10,11 ребер ліворуч, пневмоторакс ліворуч, підшкірна емфізема, які утворилось внаслідок дії тупих предметів, якими могли бути як руки так і ноги людини, або інший тупий предмет, від нанесення не менш 3-4 впливів, можливо у термін та за обставин, вказаних в постанові, та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню як потребуючі для свого лікування термін більш ніж 21 добу (3 тижні). Тілесні ушкодження, що мались у потерпілого ОСОБА_4 , могли утворитись за обставин, вказаних усіма учасниками в ході проведення з ними слідчих дій. Згідно даним протоколів слідчих дій, усі учасники свідчать про те, що потерпілий впав на спину; виходячи з цих даних можна припустити, що утворення ушкоджень в області грудної клітини внаслідок падіння є маловірогідним;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2020 року, в ході якого ОСОБА_6 на місці розповів про обставини та показав механізм спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що мало місце 14 січня 2020 року у квартирі АДРЕСА_3 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2020 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 розповів про обставини та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що мало місце 14 січня 2020 року у квартирі АДРЕСА_3 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 5/8 від 29 січня 2020 року, відповідно до якого тілесні ушкодження, що мались у потерпілого ОСОБА_4 , могли утворитися за обставин, вказаних усіма учасниками слідчих дій.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 69 від 04 лютого 2020 року, ОСОБА_6 в період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню, хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності або недоумством не страждав. Виявляв емоційно нестійкий розлад особистості, пограничний тип. Супутній діагноз: синдром залежності до канабіноїдів. За своїм психічним станом ОСОБА_11 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, відповідний до інкримінованого правопорушення, ОСОБА_6 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не перебував. На час здійснення правопорушення знаходився в стані гострої алкогольної інтоксикації. На час обстеження ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності або недоумством не страждає. Виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, пограничний тип. Супутній діагноз: синдром залежності до канабіноїдів. За своїм психічним станом ОСОБА_11 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує. Потребує допомоги психолога в місцях перебування. За психічним станом під дію ст. 20 КК України (обмежена осудність) ОСОБА_6 не підпадає.
Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події та під час події, а також поведінку обвинуваченого після події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений, спричиняючи потерпілому тілесні ушкодження, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та умисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження, після чого залишив потерпілого та пішов. Обставин, які б вказували на отримання потерпілим тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновком експертизи та цим вироком спосіб, у т.ч. при падінні на коліна, під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, в ході судового розгляду досліджено судом достатньо доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_6 до умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 саме за встановленим цим вироком механізмом.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України, так як він своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечними для життя в момент заподіяння, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 раніше судимий; кримінальне правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; перебуває на обліку у лікаря нарколога; на обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаявся; частково відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації та думки потерпілого, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_6 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі:
- змиви речовини бурого кольору; рушник з речовиною бурого кольору, які зберігаються у камері зберігання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1562 від 18 січня 2020 року, номер журналу обліку 32, порядковий номер 458), - знищити;
- мобільний телефон «Nomi», який зберігається у камері зберігання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1562 від 18 січня 2020 року, номер журналу обліку 32, порядковий номер 458), - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя