Справа №463/1107/20
Провадження №1-кс/463/755/20
У Х В А Л А
судового засідання

18 лютого 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 15.01.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000021 від 29.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, -

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 15.01.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000021 від 29.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Просить таку скасувати та зобовязати слідчого негайно прийняти та зареєструвати її заяву про залучення потерпілою, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерілого, допитати ОСОБА_3 як потерпілого.
Скаргу мотивує тим, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000021 від 29.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, за фактом службової недбалості слідчих та процесуальних керівників, які в тому числі здійснювали публічне обвинувачення в суді у кримінальній справі №459/2001/18 щодо нанесення потерпілій ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень. 29.03.2019 року ОСОБА_3 подано слідчому ДБР клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000021 від 29.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. В порушення вимог ст..55 КПК України, слідчим 15.01.2020 року прийнято оскаржувану постанову про відмову в задоволенні заяви про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000021 від 29.03.2019 року, яка, на думку скаржника, підлягає скасуванню.

Скаржник та її представник в судовому засіданні подану скаргу підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника та її представника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Судом встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000021 від 29.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, за фактом службової недбалості слідчих та процесуальних керівників, які в тому числі здійснювали публічне обвинувачення в суді у кримінальній справі №459/2001/18 щодо нанесення потерпілій ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень.
29.03.2019 року ОСОБА_3 подано слідчому ДБР клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000021 від 29.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Як пояснила в судовому засіданні скаржниця та додав її представник, ОСОБА_3 необхідно визнати потерпілим у кримінальному провадженні №0000021 від 29.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, оскільки слідчими та прокурорами при досудовому розслідуванні справи щодо нанесення потерпілій ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень було допущено ряд порушень, а саме: неправильно кваліфіковано діяння, слідчим неправильно закрито кримінальне провадження, постанова про закриття в подальшому скасована. Скажниці ОСОБА_3 також було спричинено матеріальну шкоду. Всі ці порушення, на її думку, вчинив слідчий проти якого внесено відомості до ЄРДР по факту зловживання службовим становищем. А слідчий ДБР такі дії покриває, невизнаючи її потерілою.
Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 15.01.2020 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000021 від 29.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Аналізуючи оскаржувану постанову, суд приходить до висновку, що твердження скаржниці є надуманими. Слідчим ДБР вчинено всі дії, які мав вчинити при розслідуванні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. При вирішенні питання про визнання ОСОБА_3 потерпілим правильно встановлено, що потерпілим може бути визнано лише особу, якій внаслідок вчинення кримінального правопорушення спричинено шкоду. Так як завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, документально не підтверджено, такі докази не представлено ані слідчому, ані слідчому судді, а тому відсутні підстави для визнвання потерпілим.

Керуючись вимогами статей 55,303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1