ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/17/20
провадження № 1-кп/753/893/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" травня 2020 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0009292 від 20.12.2019 р. та № 0009151 від 15.12.2019 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувають обвинувальні акти у вищезазначених кримінальних провадженнях. Ухвалою суду від 06.03.2020 р. ОСОБА_5 було оголошено в розшук у зв`язку із його неприбуттям у судові засідання.
Обвинувачений ОСОБА_5 був доставлений до Дарницького районного суду м. Києва у зв`язку із виконанням працівниками поліції ухвали суду про його розшук. Обґрунтувати поважність причин своєї неявки в судове засідання обвинувачений не зміг.
Прокурор просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на ст. 177 КПК України, якою встановлені ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність, враховуючи його неналежну процесуальну поведінку під час судового провадження.

Захисник просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування, та зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, у зв`язку з чим судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, та такі підстави мають бути чітко вказані національними судами. (п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України», п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, яке набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року).

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден из більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

При вирішенні питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом також повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Вислухавши позиціїї учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, які відносяться до злочину середньої тяжкості за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та тяжкого злочину за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, наявність багатьох судимостей за скоєння умисних корисливих злочинів, відсутність тісних соціальних зв`язків обвинуваченого. Крім того, судом враховується неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого під час судового провадження, що виразилась у неявці в судове засідання без поважних причин, та що зумовило необхідність оголошення в розшук обвинуваченого. Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».

На підставі вимог ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Окрім того, обвинуваченому підлягають роз`ясненню обов`язки, передбачені ст.ст. 182, 194 КПК України які будуть покладені на нього у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.
Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи наведені обставини та тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а також відомості про його особу, суд вважає можливим визначити обвинуваченому заставу 20 розмірів розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 12 липня 2020 р. включно.

Визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 42 040 /сорок дві тисячі сорок/ гривень обвинуваченому та негайно звільнити ОСОБА_5 з -під варти, якщо протягом дії цієї ухвали обвинуваченим або заставодавцем буде внесено заставу на спеціальний депозитний рахунок (Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, , банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, рахунок № UA1012089).
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі внесення застави на нього покладаються обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В разі невиконання покладених обов`язків застава буде звернута в дохід держави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1