Житомирський апеляційний суд
Справа №274/458/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.03.2020 року,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.03.2020 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

В ухвалі зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, особам, що відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, чинним законодавством не передбачена.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Посилається на те, що суд безпідставно прийшов до висновку, що норми ст.81 КК України до осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі не застосовуються. Зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи його клопотання безпідставно не застосував норми міжнародного права, а саме ст.3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який просив задовольнити подану засудженим ОСОБА_8 апеляційну скаргу, прокурора про законність та обгрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Херсонського обласного суду від 14 лютого 2001 року ОСОБА_8 засуджено за ст.ст. 93 п.п. "г", "ж", "з", 100; 42 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання йому слід рахувати з 12 вересня 2000 року.

Відповідно до ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути проведена лише особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання обвинуваченого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд прийшов до правильного висновку, що вказане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки чинним законодавством України не передбачена можливість замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням особам, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, з таким рішенням районного суду погоджується і колегія суддів, вважає його законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу засудженого, такою, що не підлягає до задоволення.

Доводи засудженого про необхідність застосування до нього положень ст.3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод в частині необхідності з боку держави передбачити можливість та механізм умовно-дострокового звільнення від відбування покаарння або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, особі засудженій до довічного позбавлення волі, при вирішенні його клопотання є безпідставними, оскільки вказані норми мають рекомендаційний характер і не можуть бути покладені в основу прийнятого рішення.

Ухвала суду, є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.03.2020 року, щодо нього - без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: