Справа №372/2136/19
Провадження №1-кп/359/266/202
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
9 липня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

судді доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурор ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією кримінального провадження №0000161, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2018 року, що надійшло до суду за підсудністю з Київського апеляційного суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радники Поліського району Київської області, українця, громадянина України, українця, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ухта, Республіка Комі, Російської Федерації, росіянина, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту,

в с т а н о в и в :
На розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_8 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

09.07.2020 року, під час судового засідання, прокурором було заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці зважаючи на наявність ризиків та необхідності забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники заперечили щодо задоволення клопотання прокурора зважаючи на відсутність підстав.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник вважали за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши клопотання прокурора та пояснення сторін провадження, ознайомившись за матеріалами кримінального провадження в обсязі, необхідному для розгляду заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
З урахуванням вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи наявність обвинувачення ОСОБА_8 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, передбачені КПК України, суд вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив про те, що не має на меті переховуватися від суду та розуміє наслідки неявки на судові засідання виходячи з позиції сторони обвинувачення та зобов`язується не порушувати встановлені судом обов`язки.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбаченихст.177 КПК України, а саме тих, що обвинувачений ОСОБА_8 може впливати на свідків, колегія суддів вважає, що такі доводи є необґрунтованими, а є лише припущеннями. З цього приводу прокурором не було надано доказів на підтвердження вказаних ризиків. Також, пояснення прокурора в судовому засіданні не містять належного обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що строк дії обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по відношенню до ОСОБА_8 закінчився ще 05.04.2020 року. Станом на дату судового засідання останній не порушував обов`язки та вимоги передбачені КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, колегія суддів вважає, що на даний час стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України Кодексу, і на які вказує прокурор.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.
Колегія суддів вважає, що за встановлених у судовому засіданні обставин обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_8 є безпідставним, оскільки будь-яких доказів тому, що останній може впливати на свідків якимось чином або існують інші ризики, передбачені КПК України, в судовому засіданні прокурором не надано та не наведено переконливих доводів цьому.
Особисте зобов`язання є найм`якішим видом запобіжного заходу, визначеного КПК України та відповідає тяжкості злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_8 .
З цього приводу у суду відсутні достатні доводи та докази для обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому суд у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого застосовує більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до завершення судового розгляду, встановивши обвинуваченому, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідні обов`язки. Такий висновок прийнято з урахуванням обставин, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110, 115, 170-174, 176-197, 199, 202, 206, 291, 331, 350, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту, - відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до завершення судового розгляду з визначенням обов`язків: не залишати місце тимчасово проживання ( АДРЕСА_1 ) без дозволу суду; з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; повідомляти суд про необхідність зміни засобів зв`язку; не спілкуватися особисто чи через третіх осіб з іншим обвинуваченим, потерпілим та свідками.

Контроль за виконання ухвали суду щодо обраного запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції України за місцем тимчасового проживання обвинуваченого ОСОБА_8 (Києво-Святошинський район Київської області).

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 13.07.2020 року.

Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3