ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/44/20 Справа № 711/4085/19 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурора апелянтОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.12.2019 року, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 від 25.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000253 від 30.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.373, ч.1 ст.374 КК України, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 від 25 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000253 від 30.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.373, ч.1 ст.374 КК України, мотивуючи тим, що вказана постанова є незаконною, необгрунтованою з явними, на його думку, порушеннями норм КПК України і підлягає скасуванню. Крім того вважав, що слідчий порушив засади кримінального провадження, допустив неповному досудового слідства та порушив вимоги ст.55 КПК України. Крім того зазначив, що вказана постанова направлена йому лише 08.05,2019 року, а тому просить суд поновити строк на її оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене просив слідчого суддю постанову слідчого від 25.04.2019 року скасувати, а кримінальне провадження направити прокурору для проведення розслідування.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_8 просив суд скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчої ОСОБА_9 від 25.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000253. Додатково пояснив, що 07.07.2015 року він звернувся до слідчого з заявою про вчинення злочину відносно нього, а саме про те, що 20.10.1996 його було затримано в порядку ст.115 КПК України (в редакції 1960 року) співробітниками Смілянського MB УМВС України на залізничній станції ім. Т.Шевченка, що в м. Сміла, Черкаської області, після чого його було доставлено до приміщення Смілянського MB, a саме до кабінету, що розташований на 2-му поверсі. У кабінеті перебували працівники міліції в кількості 4-х чоловік та експерт ОСОБА_10 , який здійснив огляд ОСОБА_8 на предмет наявності на його тілі тілесних ушкоджень. За результатами обстеження тілесних ушкоджень виявлено не було. У подальшому працівник міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали наносити ОСОБА_8 тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів руками в область всього тіла. Після чого прикувавши до батареї залишили його в кабінеті та поїхали на виклик. По поверненню працівники міліції відвели ОСОБА_8 до ІТТ Смілянського MB УМВС де утримували до 23.10.1996. Також ОСОБА_8 стверджував, що під час його перебування в ІТТ працівник поліції ОСОБА_11 періодично наносив йому тілесні ушкодження. В результаті чого під психологічним тиском та побоюванням фізичного насильства він написав явку з повинною про вчинення ним вбивства двох осіб на території м. Сміла Черкаської області. Крім того, вважає, що під час досудового розслідування слідчим допущено порушення щодо права на захист під час проведення слідчих та процесуальних дій, а саме при пред`явленні йому обвинувачення, проведення очних ставок, не надання перекладача так як він не розумів української мови на той час, вилучення особистих речей, ознайомлення з матеріалами кримінальної справи та ін. На підставі його заяви розпочато кримінальне провадження № 0000253 від 30.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.373, ч.1 ст.374 КК України, яке передано в провадження слідчого ОСОБА_9 , якою провадилось досудове розслідування, в ході якого його було допитано в якості потерпілого, де він виклав всі факти. В результаті досудового розслідування слідчою ОСОБА_9 25.04.2019 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000253, 25.04.2019 року за фактами примушування ОСОБА_8 до дачі показань та порушення права на захист останнього під час досудового розслідування кримінальної справи за його обвинуваченням колишніми працівниками Смілянського МРВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших посадових осіб правоохоронних органів, якими проводились слідчі дії у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 , у зв`язку з відсутністю у діях працівників правоохоронних органів складу кримінальна правопорушень, передбачених ст.ст.373, 374 КК України. Вважає, що слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 з корисливих мотивів не проводила розслідування кримінального правопорушення за його заявою та умисно приховує важливі для розгляду факти, порушуючи його право як потерпілого та чинні норми КПК Україні. Незважаючи на всі викладені факти, вважав, що слідчим ОСОБА_9 не проведено перевірку отриманих даних, а тому безпідставно винесено постанову про закрити кримінального провадження, яка підлягає скасуванню.

Прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що постанова старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 є вмотивованою, законною. А тому вважав за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_8 - відмовити.

Слідчий ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що в її провадженні перебувало кримінальне провадження №0000253, 30.07.2015 року за фактами примушування ОСОБА_8 до дачі показань ті порушення права на захист останнього під час досудового розслідування кримінальне справи за його обвинуваченням колишніми працівниками Смілянського МРВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших посадових осіб правоохоронних органів, якими проводились слідчі дії у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 . Під час досудового розслідування було проведено рад слідчих дій, допитано ряд осіб, зокрема ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які заперечили факт застосування фізичної сили до ОСОБА_8 . Останнього допитано в якості потерпілого. По результатам зібраних доказів під час досудового розслідування нею 25.04.2019 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження М 0000253, 25.04.2019 року, оскільки доводи заявника не знайшли своє підтвердження. Тому вважала постанову про закриття кримінального провадження від 25.04.2019 року обґрунтованою та законною, а тому просила в задоволенні скарги ОСОБА_14 відмовити.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.12.2019 року, в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 від 25 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000253 від 30.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.373, ч.1 ст.374 КК України відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.12.2019 року, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.12.2019 року скасувати;

Вказує, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки винесене з порушенням кримінального процесуального закону.

Додає, що слідчий суддя зробив упереджений висновок, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 25.04.2019 року є законною і обґрунтованою.

Наголошує, що при цьому не взято до уваги пояснення самого ОСОБА_8 , а судовий розгляд був неповним.

Вказує, що слідчий суддя виніс невідповідне і невмотивоване рішення з порушенням ст. ст. 409,410,411,412, КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_8 , який подав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, та перевіривши доводи апеляційної скарги і вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних обставин.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1.ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою копії.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9Л частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які може бути оскаржено під час досудового розслідування, а також вказано суб`єктів, які можуть звертатись із відповідними скаргами до слідчого судді.

Вивчаючи матеріали справи, колегія суддів встановила, що апелянт ОСОБА_8 , згідно вироку Черкаського обласного суду від 19.12.1997 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст.17, ч.2 ст.81 (замах на крадіжку, вчинену повторно або за попереднім зговором групою осіб); ст.17, ч.2 ст.117 (замах на зґвалтування, вчинене особою, яка раніше вчинила такий злочин); ч.2 ст. 196-1 (самовільне залишення піднаглядним місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а так само неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд при звільненні з місць позбавлення волі); ч.2 ст.142 (розбій, вчинений за попереднім зговором групою осіб або особою, яка раніше вчинила розбій з метою заволодіння державним, громадським чи індивідуальним майном громадян або бандитизм), ч.3 ст.142 (розбій, поєднаний з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень або вчинений з проникненням у житло чи особливо небезпечним рецидивістом); ст.208 (доведення неповнолітнього до стану сп`яніння особою, в службовій залежності від якої перебував неповнолітній), п.п.а, е, з ст.93 (умисне вбивство: з корисливих мотивів, вчинене з особливою жорстокістю або способом, небезпечним для життя багатьох осіб, вчинене особливо небезпечним рецидивістом або особою, яка раніше вчинила умисне вбивство) КК України (в редакції 1960 року) та засуджено до смертної кари - розстрілу, з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 03.03.1998 вирок Черкаського обласного суду від 19.12.1997 залишено без змін.

Постановою Черкаського обласного суду від 01.06.2000 покарання у вигляді смертної кари ОСОБА_8 змінено на довічне позбавлення волі в тюрмі із суворим режимом.

Ухвалою Верховного Суду України від 10.10.2000 постанова Черкаського обласного суду від 01.06.2000 залишена без змін.

На підставі заяви ОСОБА_15 від 07.07.2015 року розпочато кримінальне провадження № 0000253 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.373,ч.1 ст.374 КК України.

У ході досудового розслідування допитано у якості потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що 20.10.1996 на його було затримано в порядку ст.115 КПК України ( в редакції 1960 року) співробітниками Смілянського MB УМВС України на залізничній станції ім. Т. Шевченка, що в м. Сміла, Черкаської області. У подальшому ОСОБА_8 було доставлено до приміщення Смілянського MB, а саме до кабінету, що розташований на 2-му поверсі. У кабінеті перебували працівники міліції в кількості 4-х чоловік та експерт ОСОБА_16 , який здійснив огляд ОСОБА_8 на предмет наявності на його тілі тілесних ушкоджень. За результатами обстеження тілесних ушкоджень виявлено не було, однак як зауважив ОСОБА_8 на час огляду його експертом ОСОБА_17 у нього дійсно не було тілесних ушкоджень. В подальшому працівник міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали наносити ОСОБА_8 тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів руками в область всього тіла. Після чого прикувавши до батареї залишили його в кабінеті та поїхали на виклик. По поверненню працівники міліції відвели ОСОБА_8 до ІТТ Смілянського MB УМВС де утримували до 23.10.1996. Також ОСОБА_8 стверджує, що під час його перебування в ІТТ працівник поліції ОСОБА_11 періодично наносив ому тілесні ушкодження. Під психологічним тиском та побоюванням фізичного насильства ОСОБА_8 написав явку з повинною про вчинення ним вбивства двох осіб на території м. Сміла Черкаської області. Крім того. ОСОБА_8 стверджує, що під час досудового розслідування слідчим допущено порушення щодо права на захист під час проведення слідчих та процесуальних дій, а саме при пред`явленні ОСОБА_8 обвинувачення, проведення очних ставок, не надання перекладача так як він не розумів української мови на той час, вилучення особистих речей, ознайомлення з матеріалами кримінальної справи та ін.

Колегією суддів встановлено, що під час доставки ОСОБА_8 до Смілянського міськвідділу, одразу після затримання, ОСОБА_8 намагався вчинити втечу, у зв`язку з чим до останнього працівниками міліції були застосовані гумові кийки, про що в своїх показаннях підтвердили очевидці події та судово-медична експертиза. Будь-яких інших тілесних ушкоджень встановлено у ОСОБА_8 не було. Також службовою перевіркою проведеною УМВС України в Черкаській області порушень в діях працівників Смілянського MB встановлено не було, а прокурором винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за вказаним фактом та матеріали долучені до кримінальної справи, яка по завершенню досудового розслідування була скерована до Черкаського обласного суду для розгляду по суті.

Так, в матеріалах кримінальної справи наявні заяви ОСОБА_8 , щодо володіння ним російською мовою, однак прохання про надання перекладача від підозрюваного не надходили. При цьому встановлено, що досудове розслідування здійснювалось російською мовою, яка була зрозуміла для ОСОБА_8 , в даному випадку порушення права на захист, що на думку ОСОБА_8 виразилось у відсутності перекладача не знайшло свого підтвердження.

Встановлено наявність заяви ОСОБА_8 датована 21.10.1996 на ім`я слідчого ОСОБА_18 про необхідність надання йому захисника за рахунок держави, постанова слідчого про призначення захисника ОСОБА_8 від 21.10.1996, протокол роз`яснення прав підозрюваному від 22.10.1996 де ним власноручно написано про бажання мати захисника ОСОБА_19 , ордер захисника ОСОБА_19 , протокол допиту підозрюваного за участі захисника, протокол відтворення обстановки вчинення злочину за участі підозрюваного та його захисника.

Також наявні протоколи про оголошення обвинуваченому про призначення ряду експертиз по кримінальній справі в яких ОСОБА_8 власноручно писав про те, що будь-яких зауважень та клопотань не має.

Наявність вищевказаних документів спростовують твердження ОСОБА_8 щодо порушення його права на захист та ненадання йому захисника на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, оцінка показань ОСОБА_8 щодо дачі ним показів у вказаній кримінальній справі під тиском з боку співробітників міліції та, в свою чергу, здобутті доказів, які викривають його у вчиненні злочинів з порушенням його прав, надана судовою колегією Черкаського обласного суду під час розгляду справи по суті. У вироку вказаного суду від 19.12.1997 прямо зазначено, що такі показання ОСОБА_8 колегія суддів вважає надуманими, та ці пояснення останнього, в сукупності з іншими доказами підтверджують його вину в інкримінованих злочинах.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що правова оцінка доводів ОСОБА_8 , щодо застосовування стосовно нього фізичного насильства та позбавлення його права на захист надана слідчими під час винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.10.1996 та винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 08.10.2013, апеляційним судом Черкаської області про перевірці останнього рішення, при постановленні Черкаським обласним судом вироку від 19.12.1997 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , відповідно до якого спростовано доводи ОСОБА_8 про застосування відносно нього фізичного насильства, та встановлено відсутність фактів порушення права на захист останнього, а також Верховним Судом України, яким указаний вирок залишено без змін.

Крім того встановлено, що до Смілянської міжрайонної прокуратури, як до органу який наглядав відповідно до законодавства України за діями працівників міліції під час проведення дізнання та досудового розслідування ОСОБА_8 з приводу неправомірних дій щодо нього з боку працівників Смілянського МРВ УМВС України в Черкаській області не звертався.

Статтею 373 КК України передбачено відповідальність за примушування давати показання із застосуванням насильства.

Під насильством, у цьому випадку слід розуміти здійснення фізичного впливу на особу, яку допитують, що завдало їй фізичного болю або спричинило тілесні ушкодження.

Проведеним досудовим розслідуванням факт щодо примушування давати показання ОСОБА_8 із застосуванням насильства працівниками Смілянського МРВ ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не знайшов свого підтвердження та повністю спростовується зібраними доказами. Крім того встановлено походження тілесних ушкоджень на які у своїй заяві про вчинення злочину посилався ОСОБА_8 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що твердження ОСОБА_8 не знайшли свого об`єктивного підтвердження у ході досудового розслідування, тому в діях працівників Смілянського МРВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інших посадових осіб правоохоронних органів, якими проводились слідчі дії у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.373, 374 КК України, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000253 від 25.04.2019 року - є обґрунтованою.

Колегія суддів вважає, що перевіряючи законність та обґрунтованість постанови слідчого, слідчим суддею вірно досліджено матеріали кримінального провадження та надано належну оцінку наданим доказам.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно врахував всі обставини справи та дотримався вимог ст.ст. 303, 306-207, 309 КПК України і дійшов вірного висновку про те, що апеляційна скарга апелянта не підлягає до задоволення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 від 25 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000253 від 30.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.373, ч.1 ст.374 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :