Провадження № 1-кп/344/484/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, з середньою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 10.09.2019, близько 15 год. 40 хв. водій ОСОБА_8 , керуючи спеціалізованим вантажним сідловим тягачем-Е, марки «DAF», модель XF 460 FT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом бортовим-Е, марки «КOGEL», модель «SN24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався лівою крайньою смугою дорожнього руху по вул.Галицька в напрямку перехрестя вул.Галицька Калуське Шосе в м.Івано-Франківську.

В цей час в попутному напрямку із тягачем-Е, марки «DAF», правою смугою рухався рейсовий міський автобус марки «Mersedes», реєстраційний номер НОМЕР_4 . При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований неподалік будинку №203 та позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» водій автобуса, марки «Mersedes» ОСОБА_9 зупинився та надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_6 який розпочав перетинати проїзну частину дороги по пішохідному переході справа на ліво, відносно напрямку руху транспортних засобів.

При наближенні до цього ж пішохідного переходу, водій ОСОБА_8 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав перевагу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та вчинив наїзд на ОСОБА_6 .

При цьому водій ОСОБА_8 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. б) який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

п. 2.3. д) в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху;

п. 4.16. а) в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди;

п. 18.1., де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

п. 18.4. якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом лівої скроневої кістки та потиличної кістки зліва, крововиливом під тверду оболонку в лівій тім`яній ділянці, гематомою в лівій тім`яній ділянці, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №109 від 13.11.2019 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких які є небезпечні для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене, відповідно до викладеного. Пояснив, що дійсно через неуважність допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , після чого надавав йому медичну допомогу. Заподіяну шкоду відшкодував у повному обсязі. Усвідомлює, що своїми діями вчинив злочин, щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнив суд, що такого більше не повториться, просить суворо його не карати.

Потерпілий та його законний представник в судовому засіданні заявили, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не мають, оскільки шкода їм відшкодована у повному обсязі, обвинуваченого просять суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, працює, як фізична особа підприємець з надання послуг перевезень вантажним автомобільним транспортом, молодий вік обвинуваченого, те, що має на утриманні двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Окрім того, суд також враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_5 середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, Івано-Франківський МРВ філії ДУ Центр пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарань у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, утримання малолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його молодий вік, те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні сім`ю, зокрема, дружину та двох малолітніх дітей, беручи до уваги обставини справи, те, що даний злочин вчинено з необережності, враховуючи висновок органу пробації, думку потерпілого та його законного представника, які просили обвинуваченого суворо не карати, а також відсутність у них претезій будь-якого характеру, позицію прокурора в судовому засіданні, який просив призначити покарання обвинуваченому із застосуванням ст.75 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, яке йому слід обрати в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі, а тому керуючись ст.ст.75, 76 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки, а також без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки це є єдиним джерелом доходів його сім`ї. Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення нових злочинів.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- одяг потерпілого, а саме: спортивний светр, футболку, штани, шкарпетки та кеди повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- диск у паперовому конверті білого кольору залишити при матеріалах кримінального провадження в Івано-Франківській місцевій прокуратурі;

- спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, марки «DAF», модель XF 460 FT, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_8 .

Арешт, накладений на спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, марки «DAF», модель XF 460 FT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 12.09.2019 року скасувати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 18 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1