УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 07 травня 2020 рокуСправа №610/269/19 1-в/610/66/2020

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК №17 ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання, яке надійшло із Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)», про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:
ОСОБА_7 , який народився в м. Чернігові ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, до арешту не працював, проживав по АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна,
раніше судимий:
18.10.2011 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
засуджений:
31.05.2017 року вироком Горонянського районного суду Чернігівської області.
Початок строку: 17.11.2016 р., кінець строку: 22.08.2020 р.,-

установив:

До суду надійшло вказане клопотання засудженого ОСОБА_6 після скасування Харківським апеляційним судом ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 04.02.2019 р., у якому ставиться питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні також просила клопотання задовольнити.

Представник ПВК № 17 проти задоволення клопотання заперечував.

Прокурор також проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що засуджений не довів свого виправлення.
Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення засудженого та його захисника, думку прокурора, пояснення представника Покровської ВК № 17, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та коли він фактично відбув необхідну частину строку покарання, яка зазначена у ч.3 ст.81 КК України.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002р. «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Судом установлено, що ОСОБА_6 був раніше засуджений: 18.10.2011 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
ОСОБА_6 засуджений 31.05.2017 року вироком Горонянського районного суду Чернігівської області за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.11.2016 р. по 31.05.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 12.02.2018 р. вказаний вирок залишено без змін та зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.06.2017 р. по 20.06.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 р. по 12.02.2018 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок Городнянського районного суду Чернігівської області набрав законної сили 12 лютого 2018 року.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 20.11.2018 р. зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 р. по 12.02.2018 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається із характеристики Покровської ВК №17 від 31.03.2020 року, засуджений ОСОБА_6 за останньою судимістю в місцях позбавлення волі перебуває з 24.11.2016 року. За час утримання в Чернігівському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, допускав порушення режиму тримання, за що мав одне стягнення, погашене на даний час. Заохочень не мав.
З 27.03.2018 року по 15.08.2019 року відбував покарання в Покровській виправній колонії (№17). За час відбування покарання в установі характеризувався позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений два рази. Стягнень не мав.
З 15.08.2019 року по 16.01.2020 року утримувався в Чернігівському слідчому ізоляторі. За час утримання зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
16.01.2020 року прибув до Покровської виправної колонії (№ 17). За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не має.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи не залучається. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. У вчиненому злочині вину не визнав. За висновком характеристики засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання не довів свого виправлення.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 31.03.2020 р. ОСОБА_6 останній раз був заохочений лише 22.01.2019 року. Усього має три заохочення та одне стягнення (погашене).

Згідно з довідкою Покровської ВК №17 від 31.03.2020 р. засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в установі з 27.03.2018 р. по 15.08.2019 р. та з 16.02.2020 р. участь у роботах без оплати праці з благоустрою установи і прилеглої території, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених згідно з ст.118 КВК України не залучається.
Згідно з довідкою Покровської ВК №17 від 31.03.2020 р. засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в установі з 27.03.2018 р. по 15.08.2019 р. та з 16.02.2020 р. в жодній програмі диференційованого виховного впливу не брав і на даний час не бере.
Згідно з довідкою Покровської ВК №17 від 31.03.2020 р. засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в установі з 27.03.2018 р. по 15.08.2019 р. та з 16.02.2020 р. до складу самодіяльних організацій засуджених відділення та їх осередків не вступав та не перебуває.
Згідно з довідкою Покровської ВК №17 від 31.03.2020 р. за період утримання до установи з 27.03.2018 р. по 28.07.2019 р. надійшла з Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області постанова по виконавчому провадженню №56580927 (виконавчий лист №732/1642/16-к) від 23.10.2018 року на користь місцевого бюджету на лікування потерпілого на суму 3276,80 грн., згідно якої були проведені стягнення і перерахування в сумі 264 грн. Та постанова ВП №56510301 (виконавчий лист №732/1642/16-к) від 23.10.2018 р. на користь місцевого бюджету за лікування потерпілого на суму 346,12 грн., згідно якої були проведені стягнення і перерахування в сумі 200 грн. 28.07.2019 р. засуджений ОСОБА_6 вибув до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та постанови були направлені до Балаклійського ВР ДВС ГТУЮ у Харківській області 30.07.2019 р. За період утримання засудженого ОСОБА_6 з 16.01.2020 р. по теперішній час виконавчі листи до установи не надходили.
Таким чином, за час відбування покарання засуджений був заохочений три рази, а також мав одне стягнення, яке на цей час погашене. Останній раз був заохочений аж 22.01.2019 р.

Для умовно-дострокового звільнення необхідна сукупність двох чинників: а) сумління поведінка, та б) ставлення до праці, які разом у сукупності доводять, що засуджений виправився.

З огляду на ставлення до праці ОСОБА_6 , який протягом відбування покарання не виявляв бажання працювати, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого ОСОБА_6 не доведено.

Беручи до уваги характеристику засудженого, тяжкість злочину, ставлення засудженого до відшкодування завданої злочином шкоди, суд приходить до переконання, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення.

Суду не надано доказів про те, що в особистості засудженого відбуваються позитивні зміни, які створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Не знайшли в суді свого підтвердження доводи клопотання про те, що засуджений вже довів своє виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Балаклійський районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 12 травня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1