Єдиний унікальний номер справи 181/74/16-к
Провадження № 1-кп/185/599/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлограда кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.396 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.9 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про доцільність продовження обвинуваченим застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк дії обраного запобіжного заходу обвинувачених завершується 20.01.2020 року, до зазначеної дати немає можливості розглянути провадження по суті. Підстав для звільнення обвинувачених з під варти немає, останні обґрунтовано обвинувачуються в скоєнні тяжкого та особливо тяжких злочинів. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були враховані при обрані обвинуваченим запобіжного заходу, не відпали: обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у скоєнні злочинів, що відносяться до тяжких та особливо тяжких, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 передбачено у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, у разі доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_10 офіційно не працюють, джерел доходу на території України не мають, обвинувачений ОСОБА_6 зареєстрований у Запорізькій області, фактично проживав у Криничанському районі Дніпропетровської області, обвинувачений ОСОБА_5 фактично проживав у Петропавлівському районі, тому обвинувачені можуть переховуватись від суду, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили інкриміновані злочини в період іспитового строку, тому можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, незаконно впливати на потерпілих, свідків. Інший більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, заявлені раніше ризики не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою.
Захисники та обвинувачені не заперечують проти продовження строків запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 20.01.2020 року, однак, завершити кримінальне провадження до вказаної дати неможливо, оскільки є необхідність оголошення перерви з незалежних від суду причин на більш тривалий період.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такі, як домашній арешт та тримання під вартою.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинувачених, суд зважає на те, що зазначені прокурором ризики про можливість переховування обвинувачених від суду, продовжують існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть ухилитись від правосуддя. Заявлені прокурором ризики ймовірного впливу обвинувачених на потерпілих, свідків також продовжують існувати, судовий розгляд тільки розпочато, допитані лише обвинувачені, свідки та потерпілі не допитані. Інкриміновані обвинуваченим злочини згідно обвинувального акту були вчинені в період іспитового строку, що був встановлений останнім попереднім вироком при звільненні від покарання з випробуванням, що частково підтверджує ризик можливого вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , в разі зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, більш м`який, нового злочину.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особи обвинувачених перестали бути суспільно небезпечними.
Колегією суддів також встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 офіційно не працюють, джерел доходу на території України не мають, обвинувачений ОСОБА_6 зареєстрований у Запорізькій області, фактично проживав у Криничанському районі Дніпропетровської області, обвинувачений ОСОБА_5 фактично проживав у Петропавлівському районі, тому обвинувачені можуть переховуватись з цих підстав також від суду.
На даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі доведеності вини та визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», колегія суддів приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Тому, на думку колегії суддів, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовження обвинуваченим дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Оголосити перерву в судовому засіданні в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.396 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.9 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.185 КК України, до 24 січня 2020 року о 15.00 год.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», - продовжити терміном на 60 днів, тобто до 24 лютого 2020 року, включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», - продовжити терміном на 60 днів, тобто до 24 лютого 2020 року, включно.

Строк дії ухвали - до 24 лютого 2020 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3