ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2204/20
провадження № 1-кс/753/709/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, незаміжня, має на утриманні трьох дітей, неофіційно працює швачкою, уродженка міста Макіївка, Донецької області, дві вищі освіти, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, підозрювана у кримінальному провадженні № 0006745 від 12.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року слідчий СВ Дарницького УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , якій оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у рамках даного кримінального провадження враховуючи наявність обставин передбачених ст.ст. 177, 178, ч. 1 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий у клопотанні зазначив, та прокурор у судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , що полягає у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу та особливо екбезпечної психотропної речовини, з метою подальшого збуту, у великих розмірах, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання, протоколами допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколами огляду місця подій, протоколами огляду мобільного телефону, висновками експертів.
31 січня 2020 року прокурором у даному кримінальному провадженні прийнято рішення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006745 від 12.09.2019 та надано доручення слідчому про надання доступу до матеріалів даного провадження стороні захисту.
Враховуючи те, що для ознайомлення з матеріалами кримінального
провадження підозрюваній по даному провадженні необхідний час достатній для ознайомлення з усіма матеріалами провадження та усіма речовими доказами, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної у суді та її явки у підготовче судове засідання, виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на тридцять днів.
Підозрювана не заперечувала проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час.
Cлідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується протоколом затримання, протоколами допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколами огляду місця подій, протоколами огляду мобільного телефону, висновками експертів, що на даній стадії є достатнім, щоб переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_10 могла вчинити даний злочин.
Як убачається із матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрювана об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за викладених у підозрі обставинах, що підтверджується зібраними на даному етапі досудового розслдування доказами, у зв`язку із чим, остання будучи обізнаною із мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.
При встановленні наявності ризику того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).
На час розгляду порушеного у клопотанні питання, стосовно підозрюваної встановлено, наступні відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не заміжня, має на утриманні трьох дітей, неофіційно працює швачкою, уродженка міста Макіївка, Донецької області, має дві вищі освіти, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.
Підозрювана, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію, а тому, слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - із точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.
Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ у частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Поряд із цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків у місці її постійного проживання; репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (домашній арешт), про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який слід застосувати щодо ОСОБА_10 , судом враховується дані про особу підозрюваної, а саме: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання у м. Києві, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та одної неповнолітньої, тяжкість покарання, що їй загрожує.
За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної, однак застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на неї обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на тридцять днів, тобто до 05.03.2020, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: - прибувати до органів досудового слідства та суду за першою вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти органи досудового слідства та суду про зміну свого місця проживання.
Обов`язки покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на тридцять днів, тобто до 05.03.2020 року.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 2.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: