У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/7624/18
№ 1-кп/336/372/20
19 червня 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження на 60 днів строку тримання під вартою обвинуваченому.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_5 , з думкою якої погодився й обвинувачений, заперечила на клопотання прокурора, як на безпідставне, просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.
Інших заперечень не надійшло.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Під час судового розгляду і вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що обвинуваченому висунуте обвинувачення і суд лише за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.
Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною. Таким чином, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваий може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Приймаючи до уваги значний суспільний інтерес до даного кримінального провадження, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, в т.ч. і за умисні тяжкі злочини, в т.ч. і за корисно-насильницький злочин, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а значний суспільний резонанс даної справи дає підстави вважати, що звільнення обвинуваченого реально порушить публічний порядок, тому суд продовжує строк обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
На переконання суду продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який в цьому випадку полягає у необхідності забезпечення права учасників справи на розгляд справи у розумний строк, усуненні небезпеки вчинення протиправних діянь обвинуваченим або незаконного впливу на свідків та потерпілих, переховування обвинуваченого від суду, та, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Отже, прокурор довів наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в порядку ст. ст. 331, 197 КПК України, головуючий суддя також враховує, що судове провадження не завершено, тримання обвинуваченого під вартою вимагає серйозність висунутого проти нього обвинувачення.
Відповідно до положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає розміру застави, оскільки обвинувачений обвинувачується у кримінальному правопорушенні, що спричинило загибель людей.
Ухвалюване судом рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Оскільки обставини по справі з часу останнього продавження строку дії запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України не зменшились, то це унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 55, 61, 62, 183, 197, 199, п.4 ч.3, ст. ст. 331, 392, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, визначивши строк дії цієї ухвали по 17 серпня 2020 року включно.
Визначений час проголошення повного тексту ухвали 19 червня 2020 року о 13-45 год.
Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє її виконання.
Головуючий суддя ОСОБА_1

19.06.20