У Х В А Л А

"05" травня 2020 р. Справа153/623/20

Провадження1-кс/153/110/20-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області клопотання слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, українець, громадянин України, одружений, непрацюючий, місце проживання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5

слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського

ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України. Клопотання мотивовано наступним: 02 травня 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився в гостях в будинку ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно із господарем будинку та раніше знайомими ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співмешканкою останнього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпивали алкогольні напої. У цей час, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розпочався конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 взяв до рук металеву палицю із пластиковим руків`ям (тростину), за допомогою якої пересувався ОСОБА_7 та почав наносити даною палицею удари ОСОБА_8 переважно в область голови, а також удари кулаком в обличчя, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми справа, набряку речовини головного мозку, від яких цього ж дня ОСОБА_8 помер.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

03 травня 2020 року о 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. 04 травня 2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину доводиться наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду від 02.05.2020 по АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 02.05.2020 по АДРЕСА_2 ; протоколами допиту свідків; протоколом огляду від 03.05.2020, під час якого у ОСОБА_9 вилучено верхній одяг; протоколом огляду від 03.05.2020, під час якого у ОСОБА_10 вилучено верхній одяг; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 03.05.2020, під час якого у ОСОБА_4 вилучено куртку, мобільний телефон; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 від 03.05.2020; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 03.05.2020; лікарським свідоцтвом про смерть № 17 від 03.05.2020, згідно якого причиною смерті ОСОБА_8 являється закрита черепно-мозкова травма, субдуральна гематома справа, набряк речовини головного мозку, ушкодження від дії тупого твердого предмету.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи (ч.1 ст.129, ч.1 ст.162, ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК України), однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою протиправну діяльність, внаслідок чого на даний час підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а саме передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років;

ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, що свідчить про його небажання виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки; ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела доходів; ОСОБА_4 намагався переховуватись від органів досудового розслідування, залишивши одразу ж після вчинення злочину місце події та населений пункт, де постійно проживає, був затриманий тільки наступного дня; ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе чинити тиск на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В зв`язку з викладеним, такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання чи домашній арешт, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України, а тому у слідства є достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж взяття під варту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме п.1 (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), п. 3 (незаконно впливати на свідків) та п.5 (вчинити інше кримінальне правопорушення).

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як дана міра запобіжного заходу є найбільш доречною відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення заявленого клопотання. ОСОБА_4 вказав, що він не переховувався від органів досудового розслідування. Слідчим не доведено, що він може вчинити інший злочин чи здійснювати тиск на свідків. Окрім цього, ОСОБА_4 приймає участь у досудовому розслідуванні та дає покази. Підозрюваний запевняє суд, що буде з`являтися на виклик до слідчого та не буде переховуватись від органів досудового розслідування. Просить суд застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора про необхідність задоволення клопотання, а також думку слідчого, підозрюваного та захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно із змістом ст.ст.131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які обумовлюють застосування такого запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_4 .

Стороною кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.121 КК України. Окрім цього, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи та за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, що свідчить про його небажання виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Викладене свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та небажання припиняти свою злочинну діяльність, вести законний спосіб життя, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей; намагався переховуватись від органів досудового розслідування, залишивши одразу ж після вчинення злочину місце події та населений пункт, де постійно проживає, був затриманий тільки наступного дня, що дає підстави суду вважати про існування ризику передбаченого п.1, ч.1, ст.177 КПК України, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду.

ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе чинити тиск на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Тому, суд вважає, що обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34 передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою попередження можливості ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати злочинну діяльність, забезпечення виконання процесуальних дій, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченістаттями 177та 178КПК України, те, що злочином, у вчиненні якого підозрюється останній, спричинено загибель людини (п.2 ч.4 ст.183 КПК України), не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-196, 309, 310, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання сторони кримінального провадження слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, українець, громадянин України, одружений, непрацюючий, місце проживання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 03 травня 2020 року.

Визначити 01 липня 2020 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1