26.12.2019 Справа № 1-кс/331/4729/19
331/4832/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в режимі відеоконференцзв*язку скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого по кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000058 від 07.05.2019 року та № 0000166 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою, в якої вказує на те, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НГІ в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 000058 та № 0000166 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 Кримінального Кодексу України за підозрою у вчиненні злочинів громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7

26 листопада 2019 року на його електронну адресу надійшли постанови слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 про часткову відмову у задоволені мого клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і. неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Досліджуючи обґрунтованість постанови, з урахуванням доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вважає що слідчий при закритті провадження не дотримувався процесуального порядку винесення постанови, не надав належної оцінки доказам та доводам наданих заявником, показам свідків та документам, які містяться в мета ріалах кримінальних проваджень, а тому постанови підлягають скасуванню.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_5 просить суд скасувати постанову слідчого від 18 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 000058 від 07.05.2019р. та постанову слідчого від 18 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0000166 від 08.05.2019 р.; зобов`язати слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 , розглянути клопотання ОСОБА_5 від 23 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечувала, вважала вимоги ОСОБА_5 необґрунтованими.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, додані матеріали, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні ОСОБА_5 наполягав на тому, що в кримінальних провадженнях № 000058 від 07.05.2019 р. та № 0000166 від 08.05.2019 р. він має процесуальний статус потерпілого. Вказане обґрунтував тим, що саме за його заявами про вчинення кримінальних правопорушень були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 384 КК України.

Встановлено, що слідчим в порядку ст. 55 КПК України питання визнання ОСОБА_5 потерпілим не вирішувалось, відповідна постанова слідчого в матеріалах кримінального провадження відсутня, в зв`язку з чим суд розцінює твердження ОСОБА_5 з приводу того, що він є потерпілим, як помилкове.

Згідно за статтею 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Право ОСОБА_5 на звернення зі скаргою на дії слідчого, як заявника, також, визначено ст. 303 КПК України, відповідно до якої на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

3. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Аналізуючи положення ст. 303 КПК України, суд дійшов висновку про те, що перелік рішень, дій чи випадків бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді - є вичерпним і будь-якому розширеному тлумаченню не підлягає. Зокрема, не передбачено право заявника оскаржувати відмову слідчого у пред`явлені підозри.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 276 КПК України, передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 6 ч. 2 статті 40 КПК України слідчий уповноважений повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: повідомляти особі про підозру;

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Тобто, повноваження слідчого судді по здійсненню судового контролю можливе лише в межах ст. 303 КПК України. Слідчий суддя не може підміняти слідчого або прокурора при вирішенні ними питань про пред`явлення (або непред`явлення) особі про підозру.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого по кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000058 від 07.05.2019 року та № 0000166 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 36, 40, 60, 220, 276 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого по кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000058 від 07.05.2019 року та № 0000166 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1