Справа№ 693/229/20
1-кс/693/69/20
УХВАЛА
04.03.2020 слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , адвоката: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Соколівка, Жашківського району, Черкаської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, учасником бойових дій не являється, не судимий.
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в обгрунтування якого посилається на наступне.
Встановлено, що 02.03.2020 о 21.30 год. до Жашківського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що 02.03.2020 в АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого проживання, в ході сварки, наніс проникаюче ножове поранення черевної порожнини та поранення грудної клітки своєму братові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останнього було доставлено в реанімаційне відділення КНП «Уманська міська лікарня» Уманської міської ради із тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням сечового міхура та колото-різаною раною грудної клітки зліва, де останній від отриманих травм та крововтрати помер о 23.35 год. 02.03.2020.
02.03.2020 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
03.03.2020 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він близько 21.00 год. 02 березня 2020 року, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_9 , діючи умисно та цілеспрямовано, маючи умисел на позбавлення життя останнього, усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті, ножем наніс ОСОБА_9 декілька ударів, спричинивши проникаючі колото-різані рани грудної клітки та живота, що призвели до пошкодження діафрагми, міжреберних судин, тонкого кишківника, правої загальної здухвинної вени, а також гемоперітонеуму, лівостороннього гемотораксу та геморагічного шоку, внаслідок яких, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 104 від 03.03.2020, в реанімаційному відділенні КНП «Уманська міська лікарня» Уманської міської ради ОСОБА_9 помер.
Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З урахуванням викладеного та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як він усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Він не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, тому може залишити місце свого постійного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_8 підозрюваний ОСОБА_7 перебував на заробітках в Польщі, звідки повернувся вкінці лютого 2020 року, що з урахуванням обставин справи, свідчить ймовірність повторного виїзду за межі України з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, загиблий ОСОБА_9 був рідним братом підозрюваного. Відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних чи близьких відносинах є обставиною, що обтяжує покарання, яка, згідно з ч. 2 ст. 67 КК України, не може не враховуватись судом при призначенні покарання. Тому в майбутньому, у разі визнання обвинуваченого винним, суд буде змушений призначити йому покарання ближче до вищої межі санкції ч. 1 ст. 115 КК України. Усвідомлення даної обставини підозрюваним обґрунтовано посилює ризик виникнення в нього бажання уникнення кримінальної відповідальності, що, як наслідок, додатково вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, а тому наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти обрання його підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки вважає не доведеним як підозру так і наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема кваліфікацію дій підозрюваного враховуючи відсутність умислу на позбавлення життя особи.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 суду пояснив, що він вину визнає частково, шкодує про вчинене та не може пояснити своїх дій.
Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши матеріали додані до клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року, п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може ухилятися від кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.
Підозрюваний ніде не працює, був на заробітках за кордоном, утриманців не має, проживав з рідним братом якому наніс ножові поранення, що спричинило смерть, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків та наявність обтяжуючих обставин вчиненого.
За викладених обставин, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду враховуючи тяжкість злочину, не з`являтись на виклики слідчого.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, також відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Виходячи з викладеного, запобігти ризикам, визначеним пунктами 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім як обрання виняткового виду запобіжного заходу немає.
Слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинений із застосуванням насильства.
З огляду на викладене, керуючись, ст. ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,
Клопотання слідчого СВ Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів з урахуванням часу фактичного затримання.
Початок строку тримання під вартою обчислювати з 02 березня 2020 року.
Закінчення строку дії ухвали: 30 квітня 2020 року.
Виконання ухвали покласти на Жашківський ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно.
Слідчий суддя: ОСОБА_1