Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/543/20
№ провадження 1-кп/541/129/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське, Глухівського району, Сумської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні 3-х малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :

За обвинувальним актом, 10.03.2020 близько 10 години ОСОБА_4 перебував біля будинку №12 по вул. Панаса Мирного в м. Миргороді, де під час розмови з ОСОБА_5 помітив у неї в руках мобільний телефон «Samsung J701F/DС» у чохлі, в ході чого в нього виник намір та бажання на відкрите викрадення чужого майна. З метою реалізації раптового виниклу умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його дії є явними для ОСОБА_5 та сторонніх осіб - мешканців багатоповерхового будинку, з корисливих мотивів, нехтуючи запереченнями присутньої потерпілої щодо вчинюваних протиправних дій, вирвав у неї з рук мобільний телефон «Samsung J701F/DС» у чохлі, вартість якого відповідно до висновку експерта становила 2500 гривень, та таким чином відкрито протиправно заволодів даним майном.

Після цього, ОСОБА_4 з вищевказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, тим самим повністю довівши свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, до кінця, чим заподів потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані по ст. 186 ч.1 КК України , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

16 березня 2020 року у даному кримінальному провадження між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентне 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

В поданій на затвердження суду угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України. Даний злочин згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та таку угоду просить затвердити.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 березня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000192.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому по ст. 186 ч.1 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Речовим доказом по справі мобільним телефоном «Samsung J701F/DС» у чохлі, що перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , дозволити потерпілій розпоряджатися на власний розсуд.

Процесуальні витрати по справі в сумі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки ), які пов`язані із залученням експерта, стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6