Дата документу 05.03.2020 Справа № 333/4516/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/351/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/4516/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 березня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_4 та підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 встановлений строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 06 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002625, до 06 березня 2020 включно.

Також в ухвалі зазначено, що після спливу цього строку підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року, у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_4 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0002625, вважаючи дане клопотання незаконним та передчасним. Також апелянт, посилаючись на приписи ст. ст. 7, 9, 17 КПК України, вважає, що дане рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Крім того, на його думку, апеляційний суд під час перевірки доводів його апеляційної скарги зобов`язаний порівняти застосування норм кримінального процесуального закону в оскаржуваній ухвалі та у рішеннях, доданих ним до апеляційної скарги.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали слідчого судді, доходжу висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України однією серед основних засад судочинства визначає забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (КПК України).

Проте, ч. 2 ст. 309 КПК України передбачено, що крім вичерпного переліку ухвал слідчого судді, що зазначені у ч. 1 ст. 309 КПК України, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, також можуть бути оскаржені й ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Дана правова норма за своєю конструкцією є імперативною.

Отже, конституційна норма знаходить свою реалізацію в нормах кримінального процесуального закону України, які чітко визначають порядок і дають перелік тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, тобто положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, тлумачаться в сукупності з нормами процесуального закону, в яких даний конституційний припис знаходить свою реалізацію.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує до суду апеляційної інстанції ухвалу слідчого судді, якою встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Проте, ця ухвала слідчого судді від 25 лютого 2020 року, відповідно до зазначених вище норм кримінального процесуального закону, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки вона не входить до вичерпного переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути предметом оскарження в апеляційному порядку на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим, слідчий суддя правильно зазначив в ухвалі, що вона не підлягає оскарженню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, ч. 4 ст. 399 КПК України визначено не право, а обов`язок судді-доповідача відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

Отже, виходячи з того, що апеляційні вимоги ОСОБА_6 не можуть бути розглянуті в апеляційному порядку, як того просить апелянт, у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подано на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю за необхідне на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України відмовити ОСОБА_6 у відкритті провадження за поданою ним апеляційною скаргою.

Що стосується посилання апелянта на ст. ст. 7, 9, 17 КПК України, якими, на його думку, передбачена можливість оскарження даного судового рішення в апеляційному порядку, то вважаю за необхідне зазначити наступне.

Так, забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із основних засад судочинства, воно гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини й має бути реалізовано, за винятком установленої законом заборони на таке оскарження.

У постанові від 12 жовтня 2017 року Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на апеляційне оскарження судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України, які його гарантують, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, при цьому, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці його законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України.

Аналогічні висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах № 13-16сво18 та № 13-19кс18 від 23 травня 2018 року.

Проте, оскільки слідчим суддею у даному провадженні було ухвалено рішення, яке безпосередньо передбачено кримінальним процесуальним законом, то підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 відсутні.

Крім того, звертаю увагу апелянта на те, що сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, згідно зі ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» забезпечує Верховний Суд, який є найвищим судом у системі судоустрою України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою, поданою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року, у зв`язку з тим, що вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Копію даної ухвали та апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами надіслати ОСОБА_3 .

Ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя