ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/557/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 635/1939/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року відносно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_8 у відповідність із законодавством України.

Вирок Кузьмінського районного суду м. Москви від 21.05.2012 року відносно ОСОБА_8 приведено у відповідність із законодавством України.

Визначено, що ч.3 ст. 30, п. «а» ч.3 ст. 228.1 КК Російської Федерації (чотири епізоди), за якою ОСОБА_8 засуджено вироком Кузьмінського районного суду м. Москви від 21.05.2012 року, відповідають ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України.

Визнано, ч.1 ст. 30 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 228.1 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_8 засуджено вироком Кузьмінського районного суду м. Москви від 21.05.2012 року, відповідають ст. 14 ч.3 ст. 307 КК України.

Засудженому ОСОБА_8 на підставі вироку Кузьмінського районного суду м. Москви від 21.05.2012 року визначено покарання по кожному з епізодів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Засудженому ОСОБА_8 на підставі вироку Кузьмінського районного суду м. Москви від 21.05.2012 року визначено покарання за ст.. 14 ч.3 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

У відповідності з ч.1 ст. 70 КК України засудженому ОСОБА_8 на підставі вироку Кузьмінського районного суду м. Москви від 21.05.2012 року, остаточно визначено покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з 07.12.2010 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 час тримання під вартою в період з 07.12.2010 року по 21.05.2012 року.

Не погодившись з цим рішенням захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, посилаючись на те, що ОСОБА_8 не надавав згоди на приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, а також вказує, що строк покарання Калампару, відповідно до оскаржуваної ухвали, було знижено від строку покарання, призначеного судом Російської Федерації, а тому відповідні органи Російської Федерацуії не бажають передати ОСОБА_8 для відбування покарання на територію України.

Вислухавши доповідь головуючого судді, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, а також думку прокурора, який заперечував стосовно задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадженнята перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги захисника колегія суддів вбачає наявність процесуальних та фактичних підстав щодо її часткового задоволення.
Зокрема, колегія суддів не ставить під сумнів правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України, та за ст. 14 ч.3 ст. 307 КК України, а також визначення покарання з урахуванням норм ч.2, 3 ст. 68 КК України.
Поряд з цим, належить взяти до уваги, що відповідно до ст.. 12 КК України, злочини, передбачені ч.3 ст. 307 КК України класифікуються як особливо тяжкі. Вказана обставина не врахована судом першої інстанції при судовому розгляді, оскільки він відбувався без участі захисника, тобто всупереч вимог ч.1 ст. 52 КПК України, якою передбачена обов`язкова участь захисника у провадженні щодо особливо тяжких злочинів.
Вказані порушення є істотними, оскільки судовий розгляд взагалі відбувався за відсутності засудженого, який до теперішнього часу не знаходиться на території України.
Крім того, матеріали судового провадження не містять відомостей на виконання вимог судом ч.1 ст. 136 КПК України щодо належного сповіщення уповноваженого представника Міністерства юстиції України, оскільки в справі міститься лише повідомлення без відомостей його фактичного отримання уповноваженим представником або сповіщення.
За таких обставин, дотримуючись вимог п.4 ч.2 ст. 412 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судове провадження в суді першої інстанції здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою. В силу вимог ч.2 ст. 415 КПК України, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості вирішувати решту апеляційних вимог захисника, що обумовлює часткове задоволення його апеляційної скарги, тобто вирішення решти вимог підлягають дослідженню під час нового судового розгляду в суді першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6, ст. 409 ч. 1 п.п.1,3; 410 ч.1 п.2, ст. 412 ч. 2 п.4, 418, 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року,стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4