печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого уп місті Києві ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обгрунтування клопотання вказано, що Першим слідчим відділом (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 25.06.2019, відомості про яке внесені за матеріалами Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України (далі по тексту КЗЕ СБУ) щодо можливих зловживань службовим становищем службовими особами Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі РВ ФДМУ по м. Києву), які діючи за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Шанс» та ТОВ «Петра-групп», без наявних на те підстав, в порушення діючого законодавства призупинили внесення вказаними суб`єктами господарювання орендної плати за користування державним нерухомим майном (нежитлові приміщення), що призвело до недоотриманням державним бюджетом понад 400 000 грн. орендних платежів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

З метою запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші злочини, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вказаних ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив клопотання задовольнити.

Захисники та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри, просили відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників провадження, прихожудо наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що Першим слідчим відділом (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 25.06.2019, відомості про яке внесені за матеріалами Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України (далі по тексту КЗЕ СБУ) щодо можливих зловживань службовим становищем службовими особами Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі РВ ФДМУ по м. Києву), які діючи за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Шанс» та ТОВ «Петра-групп», без наявних на те підстав, в порушення діючого законодавства призупинили внесення вказаними суб`єктами господарювання орендної плати за користування державним нерухомим майном (нежитлові приміщення), що призвело до недоотриманням державним бюджетом понад 400 000 грн. орендних платежів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

22.04.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У відповідності до частини 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Наряду з цим, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судовим розглядом встановлено, що наведені у клопотанні доводи та долучені документи свідчать про обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України і вказані докази є

достатніми на даному етапі досудового розслідування для застосування запобіжного заходу.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Разом з цим, незважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, органом досудового розслідування порушено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тоді як не доведено та не підтверджено належними та об`єктивними даними, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні.

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, проте слідчий суддя враховує його вік та ту обставину, що останній має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки, добру репутацію.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено та слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливо лише в умовах утримання його під вартою.

Враховуючи характер висунутої підозри, позитивні дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя вважає можливим застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177,178, 181,183,193 КПК України,-достатніми на даному етапі досудового розслідування для застосування запобіжного заходу.

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання слідчого ОСОБА_7 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з 23-00 год. до 06-00 год наступної доби за винятком необхідності надання невідкладної медичної допомоги йому та членам його сім`ї.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати його:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Строк тримання під домашнім арештом та строк дії обов`язків визначити до 26.06.2020 року включно.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1