Справа №:755/6189/20
Провадження №: 1-кс/755/2133/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2020 р.слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне право порушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 02 серпня 2018 року він звернувся до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване у журналі ЄО №62191 02 серпня 2018 року. Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та зобов`язано уповноважену особу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві розглянути в порядку ч. 4 ст. 214 КПК України повідомлення ОСОБА_3 . Станом на 30 квітня 2020 року особа, яка подала скаргу не отримала інформації про реєстрацію його повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 02 серпня 2018 року, а тому вважає, що працівниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві не вчинено дії, передбачені вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України.
Із зазначених підстав особа, яка подала скаргу просить зобов`язати слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України за повідомленням ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 02 серпня 2018 року.
Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд скарги без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.
Особи, бездіяльність яких оскаржується, в судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.
Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, матеріали перевірки за зверненням, слідча суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2020 року частково задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та зобов`язано уповноважену особу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві розглянути в порядку ч. 4 ст. 214 КПК України повідомлення ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованого за №62191 від 02 серпня 2018 року.
Як вбачається із даної скарги ОСОБА_3 просить повторно зобов`язати слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України за повідомленням ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 02 серпня 2018 року.
Згідно ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: SovtransavtoHolding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).
Згідно пунктів 33 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraineno. 24465/04 від 19.02.2009) одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.
Зважаючи на те, що за повідомленням ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованим №62191 від 02 серпня 2018 року розглянуто скаргу на бездіяльність слідчих Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2020 року, при цьому повторний розгляд скарги порушить принцип правової визначеності, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст. 8, 21, 214, 303-307, 309 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а :
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1