пр. № 1-кс/759/252/20
ун. № 759/263/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , захисників підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 на дії старшого слідчого в ОВС відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , які полягають у незаконному затриманні ОСОБА_6 ,

встановив:
До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва звернувся захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на дії старшого слідчого в ОВС відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , які полягають у незаконному затриманні ОСОБА_6 .
Скаргу заявник обґрунтовує тим, що він є захисником ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 000999, відомості про яке внесені в ЄРДР 31.05.2019 року.
ОСОБА_6 був затриманий 21.08.2019 року старшим слідчим ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_5 та старшим слідчим ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_7 про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Захисник підозрюваного зазначає, що ОСОБА_6 був затрииманий з порушенням вимог п.2 ст. 208 КПК України, а саме: за відсутності ухвали слідчого судді про його затримання; ніякого кримінального правопорушення та замаху на вчиненя злочину не вчиняв під час затримання. При затриманні ОСОБА_6 йому не були вручені документи, на підставі яких він затриманий, не повідомлені підстави для затримання.
Враховуючи вищевикладені обставини, з урахування доповнення до скарги, заявник просить суд визнати затримання ОСОБА_6 , без ухвали слідчого судді в порядку статті 208 КПК України незаконним.
Підозрюваний та його захисники підтримали скаргу, надали пояснення, що по суті зводяться до викладеного в скарзі.
Прокурор, слідчий в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином. Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали за поданою скаргою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, обмеження пересування особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про національну поліцію», поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України.
Під час судового розгляду встановлено, що 21.08.2019 р. старшим слідчим в ОВС відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Частиною 2 ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена особа має право без ухвали слідчого судді , суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі , лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчиненя злочину очевидець , в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі , одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обгрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до Національного антикорупційного бюро України. Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зіст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
З ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Слідчим суддею встановлено, що затримання ОСОБА_6 відбулося без ухвали слідчого судді, суду на це та за відсутності місця події злочину, які дають підстави вважати, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Отже, для затримання ОСОБА_6 були відсутні підстави, передбачені п.2 ст. 208 КПК України, а отже затримання є незаконним.
Вказане узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 02.07.2019 року в справі № 415/1427/19 пров. № 51-3225ск/19.
Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 26, 207, 208, 209, 303, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на дії старшого слідчого в ОВС відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , які полягають у незаконному затриманні ОСОБА_6 , задовольнити.
Визнати незаконним затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відбулося 21 серпня 2019 року на підставі протоколу затримання особи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текс ухвали виготовлено та проголошено 20.01.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1