В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 р. м. Кобеляки Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження №0000914 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працює, не одружений, раніше судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що 11 грудня 2019 року, у період часу з 22:00 години по 22:30 години, він прийшов до приміщення магазину «Продукти», який мешканці міста Кобеляки називають «Снікерс», що розташований по вулиці Шевченка, 46/39, в м. Кобеляки Полтавської області, де маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу - через незачинені водійські двері проник до салону вказаного автомобіля, та сівши за водійське сидіння за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення автомобіля марки ИЖ моделі 412, 1983 року випуску, бежевого кольору, та перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , привів двигун до роботи, після чого покинув на ньому місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином незаконно заволодів автомобілем вартість якого відповідно до висновку експерта №18/20 від 06.01.2020 станом на 11.12.2019 без урахування технічного стану становить 12 055,85 грн та розпорядився ним на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, злочин вчинений повторно.

До судового розгляду між прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_4 17 січня 2020 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять (5) років із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та у випадках коли шкода заподіяна інтересам окремих осіб у разі надання усіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого підозрюваний визнав себе винуватим, віднесений до тяжких, потерпілий ОСОБА_4 надав прокурору письмову згоду на укладення ним угоди з підозрюваним, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підозрюваний ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Із ОСОБА_5 належить стягнути в доход держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1099 грн 07 коп.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 17 січня 2020 року про визнання винуватості між ОСОБА_5 та прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.2 ст. 289 КК України та призначити узгоджене покарання - за ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти (5) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в доход держави 1099,07 грн (одна тисяча дев`яносто девять грн 07 коп) за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя