Номер провадження: 11-кп/813/1414/20
Номер справи місцевого суду: 494/977/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення процесуальних строків на апеляційне оскарження вироку Березівського районного суду Одеської області від 11.02.2020 р. відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 117 КК України,

встановив:

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України та призначено покарання у виді 5 років обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 7780,81 грн.

Вирішено долю речових доказів.
21.04.2020 р. до суду першої інстанції обвинуваченою ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга на зазначений вирок суду від 11.02.2020 р.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить змінити вирок суду та призначити їй покарання з випробування з іспитовим строком 2 роки, окрім того, апеляційна скарга містить в собі клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження зазначеного вироку суду від 11.02.2020 р.
Мотивуючи поважність пропуску строку на подачу апеляційної скарги, обвинувачена послалась на те, що лише 17.04.2020 року вона ознайомилась з повним текстом вироку суду від 11.02.2020 року коли була запрошена до начальника Березівського районного сектора філії ДУ «Центру пробації» в Одеській області.
В судове засідання суду апеляційної інстанції обвинувачена не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового розгляду була сповіщена належним чином, підтвердженням чого є відмітка про отримання на рекомендованому повідомлені, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що судовий розгляд клопотання можливо провести за відсутності обвинуваченої.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.
Окрім того, ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга на вирок суду, подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частина 3 зазначеної норми передбачає, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Окрім того, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20.04.2017 року №5-440 кс (15) 16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 , відповідно до власноручної розписки (а.с.58), отримала копію вироку суду в день його проголошення, а саме 11.02.2020 р., що спростовує її твердження про ознайомлення нею з повним текстом вироку лише 17.04.2020 р. в ДУ «Центру пробації» в Одеській області.
В свою чергу, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 датована та подана до суду першої інстанції 21.04.2020 року(а.с.82), тобто після спливу майже трьох місяців з моменту отримання нею копії оскаржуваного вироку суду. При цьому, в якості обґрунтування щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку та необхідності його поновлення, обвинувачена посилається на те, що 17.04.2020 року вона ознайомилась з повним текстом вироку, проте, колегія суддів зазначені доводи до уваги не приймає, а також констатує, що ОСОБА_7 мала достатньо часу для підготовки апеляційної скарги протягом передбаченого кримінальним процесуальним законом, зокрема, вищезазначеною ч. 3 ст. 395 КПК України, строку на апеляційне оскарження вироку суду (30 днів з моменту отримання його копії).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, обвинувачена ОСОБА_7 не скористалась передбаченими для неї нормами КПК України правами та обов`язками, зокрема, не реалізувала вчасно з її вини своє право на оскарження судового рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Інших доказів, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, матеріали провадження не містять.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга разом із додатками підлягає поверненню останній.

Керуючись ст.ст. 24, 117, 370, 395, 399, 405, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення процесуальних строків на апеляційне оскарження вироку Березівського районного суду Одеської області від 11.02.2020 р., яким ОСОБА_7 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 117 КК України відмовити.
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 разом із усіма доданими матеріаламиповернути особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Судді Одеської апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4