Справа № 594/673/19
Провадження №1-кп/594/15/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року

Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальне провадження №0000111 від 18 лютого 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.152 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Борщівський районний суд розглядає кримінальне провадження, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.152 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2019 року за №0000111.

Судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки 17 березня 2020 року закінчується строк тримання під вартою, продовжений ухвалою суду від 17.01.2020.
Прокурор вважає, що слід продовжити строк тримання під вартою, оскільки не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою та просять застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Представник потерпілої, висловлюючи думку потерпілої, вважає, що ОСОБА_3 необхідно продовжити строк тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_5 , вивчивши матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити, виходячи з наступного.
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 18 лютого 2019 року, близько 18:00 год., перебуваючи на пасовищі поблизу кладовища в с. Шишківці Борщівського району Тернопільської області, діючи умисно цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_7 , погрожуючи нанести тілесні ушкодження ножем, який він приніс із собою, проти волі останньої здійснив із нею вагінальний статевий акт.
Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи на пасовищі поблизу кладовища в с. Шишківці Борщівського району, після того, як місце знаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_7 були викриті іншими громадянами і ОСОБА_7 стала їх кликати на допомогу, в ході словесного конфлікту із своєю дружиною ОСОБА_7 , знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, діючи цілеспрямовано та рішуче, з мотивів особистої неприязні, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечний наслідок у виді настання тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, використовуючи ніж який він приніс із собою, умисно наніс численні удари по тілу ОСОБА_7 , чим спричинив останній тілесні ушкодження, у вигляді поранення лівої підреберної ділянки живота, яке подовжувалось рановим каналом, що проникав у черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів та супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею; поранення правої підреберної ділянки живота, яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах, що не проникав у черевну порожнину; поранення правої передньо-бокової поверхні живота, яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах, що не проникав у черевну порожнину; поранення передньої поверхні грудей (у проекції груднини), яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах, що не проникав у грудну порожнину; поранення верхньої третини лівого передпліччя, яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах; поранення середньої третини правого стегна, яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах.
Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота належить до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя ОСОБА_7 у момент заподіяння, інші непроникаючі поранення м`яких тканин грудей, живота та передпліччя і стегна за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.
19 лютого 2019 року о 01 год.30 хв. ОСОБА_3 затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.
З 18 лютого 2019 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в Борщівській ЦРКЛ.
08 квітня 2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121 та ч.2 ст.152 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.04.2019 стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Впродовж досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження в суді строк тримання під вартою ОСОБА_3 періодично продовжувався.
Останньою ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2020 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено на два місяці до 17 березня 2020 року.
17 березня 2020 року закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_3 і в цей строк не представляється можливим закінчити судовий розгляд даної справиз об`єктивних причин, а саме, не вирішено письмові клопотання прокурора.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час судового провадження, може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на наведене, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений буде мати можливість незаконно вплинути на потерпілу, свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 12 травня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 205, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , залишити тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою на два місяці до 12 травня 2020 року включно.

Тримання під вартою здійснювати в державній установі «Чортківська установа виконання покарань № 26».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для відома та виконання начальнику державної установи «Чортківська установа виконання покарань № 26».

Головуючий ОСОБА_1