ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/206/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/521/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника ФГ « ОСОБА_6

- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника ФГ «Строгого О.Ф.» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 10.02.2020 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000092 від 26.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 10.02.2020 клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 за матеріалами кримінального провадження № 0000092 від 26.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частини 2 статті 185 КК України, про арешт тимчасово вилучено майна задоволено частково.

Накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події 25.01.2020 майно, а саме: азбестоцементні труби діаметром 300-400 мм., довжиною 4.5 метри кожна, в кількості 10 штук.

В іншій частині в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна за матеріалами кримінального провадження № 0000092 від 26.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України відмовлено.

Визначення місця зберігання азбестоцементних труб діаметром 300-400 мм., довжиною 4.5 метри кожна, в кількості 10 штук покладено на слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 .

Тимчасово вилучене майно - транспортні засоби: автомобіль «Камаз» державний номер НОМЕР_1 ; колісний трактор «JСВ» державний номер НОМЕР_2 ; ключ від замку запалювання трактора «JСВ»; ключ від замку запалювання автомобіля «Камаз»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Камаз» 5511, 1987 року випуску - повернуто їх володільцям.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, представник власника майна ФГ «Строгого О.Ф.» - адвокат ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на азбесто-цементні труби діаметром 400 мм, довжиною 4,5 м кожна у кількості 10 шт., у задоволенні клопотання слідчого відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчим суддею було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме: недотримання строків, передбачених чиним законодавством для винесення ухвали про арешт майна; неправильне застосування передбачених законом підстав для арешту майна; неповідомлення власника майна про розгляд справи про арешт майна; не вручення сторонам (учасникам обшуку) другого примірника протоколу обшуку; невідповідність вилученого майна з тим майно, яке фактично було вилучено.

Зокрема, на момент розгляду судом клопотання слідчого, сплив 72-х годинний строк для його розгляду, оскільки клопотання слідчого надійшло до суду 27.01.2020, а справа була розглянута лише 10.02.2020.

Крім цього, ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди вчинення злочину містять труби. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.

Незважаючи на той факт, що слідчий не надав суду жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, та його необґрунтованість і недоведеність, суд, проігнорувавши доводи інших учасників процесу, порушуючи норми КПК України, його задовольнив.

Також, апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції вказує, що труби належать Харківському міжрайонному управлінню водного господарства, хоча це твердження не відповідає дійсності і не підтверджене жодними доказами.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника ФГ «Строгого О.Ф.» адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092, внесеному до ЄРДР 26.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України.
Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Задовольняючи частково клопотання від 27.01.2020 в частині накладення арешту на азбестоцементні труби, слідчий суддя прийшов до висновку, що речі, щодо яких вимагається накладення арешту (азбестоцементні труби), мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.
З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини 6 статті 170 цього Кодексу.
Згідно витягу з ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень про те, що 25.01.2020 до ч/ч Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи на території полів поблизу с. Геніївка та с. Занки Зміївського району Харківської області викрадають азбестоцементні труби зі зрошувальної системи.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.01.2020 вбачається, що заява прийнята від ОСОБА_9 , яка працює на посаді техніка-гідротехніка І категорії Репінської дільниці Харківського міжрайонного управління водного господарства.
Разом з цим, з заяви начальника Харківського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_10 від 10.02.2020, яка міститься в матеріалах судового провадження № 621/206/20 (1-кс/621/81/20) вбачається, що азбестоцементні труби з трубопроводу внутрішньогосподарської зрошувальної системи не знаходяться на балансі управління, та взяти їх на збереження управління не має можливості.
Колегія суддів зазначає, що слідчий, звертаючись із клопотанням про арешт зазначеного майна, не встановив розмір шкоди, та кому вона заподіяна, не встановлена вартість майна, а також не встановлений власник майна, на яке просить накласти арешт.
Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам статті 171 КПК України, а частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Слідчий суддя всупереч вимогам частини 2 статті 171 та частини 3 статті 172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам законодавства, а тому апеляційний суд не може погодитися з рішенням про часткове задоволення клопотання у тому вигляді, в якому воно надано до суду та позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності відмови чи задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в розумінні положень частини 1 статті 170 КПК України.
Данні недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Слідчим суддею цим обставинам оцінки надано не було, при ухваленні рішення вони не враховані, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а матеріали клопотання поверненню прокурору в порядку частини 3 статті 172 КПК України.

При цьому, апеляційний суд відмічає, що у випадку повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків відповідно до частини 3 статті 172 КПК України тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні. Таким чином, до спливу встановленого 72-годинного строку чи, у випадку звернення із клопотанням після усунення недоліків, до вирішення слідчим суддею питання про арешт майна його власники позбавлені можливості відчужувати це майно.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ФГ «Строгого О.Ф.» - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 10.02.2020 в частині накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події 25.01.2020 майно, а саме: азбестоцементні труби діаметром 300-400 мм, довжиною 4,5 м кожна, в кількості 10 штук скасувати і постановити нову, якою клопотання прокурора про накладення арешту на майно повернути прокурору, встановивши строк у 72 години для усунення недоліків.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: