СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2205/20
ун. № 759/6498/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000181, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000181, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з лютого 2020 року по 12 квітня 2020 року (до моменту викриття правоохоронними органами) ОСОБА_7 , спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , очолив стійке об`єднання, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників групи, функцій кожного з учасників, спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, при цьому, керуючись бажанням спільного здійснення тяжких злочинів на території України, корисливою метою яких було протиправне особисте збагачення, шляхом сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів, що відбувалося систематично, сплановано і під керівництвом ОСОБА_7 . Протиправна діяльність була джерелом доходів ОСОБА_7 та інших учасників організованої ним злочинної групи.

З метою забезпечення існування та функціонування організованої злочинної групи між її учасниками ОСОБА_7 розробив єдиний план з розподілом функцій кожного учасника, направлений на незаконне збагачення від сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів.

Відповідно до розробленого плану учасники організованої групи повинні були підшукувати осіб, які бажали виїхати спільно з дітьми, без дозволу одного з батьків, за кордон, та за грошову винагороду виготовляли їм письмові заяви від одного з батьків, без їх згоди, про надання згоди на виїзд дитини з України за кордон.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи неспроможність одноособово реалізувати свій злочинний намір, та з метою не викриття правоохоронними органами його злочинної діяльності, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійкою злочинною групою, яку він почав формувати в лютому 2020 року, обравши направленість її діяльності сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів.

Визначившись з напрямом протиправної діяльності та поклавши на себе функції організатора і керівника групи, ОСОБА_7 особисто підібрав її учасників.

При невстановлених досудовим розслідуванням обставинах до злочинної групи, яку очолив ОСОБА_7 , увійшли його наглядно знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Всі учасники групи обізнані з правилами та порядком перетину державного кордону України, а також порядком оформлення офіційного документу, який видається та посвідчується нотаріусом для виїзду дитини за кордон за згодою одного з батьків.

Забезпечуючи стійкість організованої групи, яка полягала в існуванні між учасниками групи стабільних відносин, у зв`язку з підготовкою та вчиненням злочину, постійного мобільного зв`язку між організатором та іншими учасниками групи, керованість, чітким розподілом ролей і тривалість намічених ним злочинних дій.

Завданнями існування організованої групи було налагодження системи з пошуку осіб, які бажали виїхати спільно з дитиною без згоди одного з батьків, виготовлення для них такої згоди, маючи на меті отримання грошових коштів.

Між учасниками організованої групи були постійні внутрішні зв`язки. Існував високий рівень узгодженості дій, взаємодовіра. Характерним було обговорення спільних проблем, пов`язаних із злочинною діяльністю, визначення способів конспірації та прикриття злочинної діяльності від викриття правоохоронними органами. Зокрема, для спілкування використовувалися різні засоби зв`язку, типу мобільного додатку «WhatsApp» та умовні назви.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на одержання грошових коштів від незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_7 розподілив функції учасників організованої злочинної групи наступним чином.

ОСОБА_7 , як організатор злочинної групи, здійснював загальне керівництво організованою групою по вчиненню злочинів, пов`язаних з сприянням незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів; координував та контролював дії інших учасників організованої злочинної групи; розподіляв функції учасників групи для досягнення розробленого ним плану, відомого всім учасникам; розподіляв незаконно отриману винагороду від сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів; підтримував постійний зв`язок між членами організованої злочинної групи через засоби телефонного зв`язку та під час особистих зустрічей; розподіляв грошові кошти отримані злочинним шляхом між учасниками організованої групи.

Згідно розробленого злочинного плану ОСОБА_8 , будучи активним учасником організованої ОСОБА_7 групи, згідно розподілених функцій, особисто приймав участь у організації та вчинені злочинів, пов`язаних з сприянням незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів; безпосередньо здійснював пошук осіб, які мали наміри отримати без згоди другого з батьків нотаріально посвідчену заяву про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон з держави України їх дитини, та на підставі цієї заяви, спільно з дитиною перетнути державний кордон України та виїхати до іноземних держав; домовлявся з батьками, які бажають виїхати за кордон спільно зі своєю дитиною без згоди другого з батьків, про надання їм за грошову винагороду, без згоди другого з батьків, нотаріально посвідчену заяву про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон з держави України їх дитини, отримував від одного з батьків свідоцтво про народження дитини, копії паспорту та ідентифікаційного коду другого з батьків, які були проти такого виїзду та передавав ці документи ОСОБА_7 ; отримував від батьків, які бажають виїхати за кордон спільно зі своєю дитиною без згоди другого з батьків, грошові кошти за протиправну діяльність та передавав їх ОСОБА_7 для розподілу між учасниками організованої групи.

Згідно із заздалегідь узгодженим планом злочинної діяльності та розподіленими між усіма учасниками організованої групи функціями, ОСОБА_4 , працюючи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу отримував від ОСОБА_7 копію свідоцтво про народження дитини, копії паспортів та ідентифікаційних кодів батьків та без їх участі, всупереч вимогам законодавства виготовляв нотаріально посвідчену заяву про дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон з держави України.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. ст. 3, 4, 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року №724); ст. ст. 43, 45 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, зі змінами від 14.01.2020 року, з метою отримання незаконних прибутків, попередньо зорганізувавшись у стійке об`єднання шляхом забезпечення протягом тривалого часу стабільного складу групи, яке супроводжувалось особистими зустрічами та телефонними зв`язками, розподіливши ролі та функції між собою, вчинили умисний тяжкий злочин у сфері недоторканності державного кордону України, пов`язаний з сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів.

Так, 25 лютого 2020 року, приблизно о 19 годині 00 хвилині,

ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_9 та попросила надати допомогу з виїзду дитини за кордон, на що останній погодився.

Після попередньої домовленості, ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_8 надіслала останньому копії паспорту громадянина України ОСОБА_9 , копію паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_9 , копію паспорту для виїзду за кордон доньки ОСОБА_10 , копію паспорту громадянина України чоловіка ОСОБА_11 , копію паспорту для виїзду за кордон чоловіка ОСОБА_11 .

Далі, 28.02.2020, приблизно о 16 годині, ОСОБА_9 під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , повідомила останньому, що її чоловік ОСОБА_11 не дає згоду на виїзд доньки ОСОБА_10 спільно з нею за кордон.

ОСОБА_8 , діючи спільно та узгоджено з членами організованої групи ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , будучи обізнаним з правилами та порядком перетину державного кордону України, а також порядком оформлення офіційного документу, який видається та посвідчується нотаріусом - письмової заяви щодо надання згоди одним з батьків на виїзд дитини з другим з батьків, усвідомлюючи, що для незаконного переправлення дитини через державний кордон України може використовуватися підроблений вищевказаний документ, вчинив умисні дії, направлені на сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів.

Постановою Кабінетів Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року №724) затверджено правила перетинання державного кордону громадянами України.

Відповідно до статті 3 правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують.

Згідно пункту 1 статті 4 вказаних правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Згідно статті 5 вказаних правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Діючи з корисливих мотивів, відповідно до розроблених ролей, під час вказаної зустрічі, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що може виготовити підроблену, нотаріально посвідчену заяву щодо згоди її чоловіка ОСОБА_11 , без участі та відома останнього, на виїзд доньки ОСОБА_10 спільно з нею за кордон за грошові кошти в сумі 150 Євро, на що ОСОБА_9 погодилась.

Далі, діючи згідно розробленого плану, ОСОБА_8 одразу зателефонував ОСОБА_7 , повідомив про потенційного клієнта, який бажає за грошові кошти отримати підроблену, нотаріально посвідчену заяву щодо згоди її чоловіка, без участі останнього, на виїзд доньки за кордон та переслав йому копії відповідних документів, які надсилала йому ОСОБА_9 .

У свою чергу, ОСОБА_7 будучи організатором злочинної групи та координуючи діяльність її учасників, повідомив приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про необхідність виготовлення та нотаріального посвідчення підробленої заяви про надання згоди ОСОБА_11 , без його участі та відома, на виїзд ОСОБА_10 за кордон спільно з матір`ю ОСОБА_9 та надіслав останньому копії відповідних документів, які надсилала ОСОБА_9

03.03.2020 приблизно об 11 годині, за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, біля «Володимирського собору», на вимогу ОСОБА_8 . ОСОБА_9 передала останньому грошові кошти в валюті долар США, еквівалентом 150 Євро, за виготовлення підробленої нотаріально посвідченої заяви про дозвіл батька на виїзд дитини за кордон спільно з нею. У свою чергу ОСОБА_8 , реалізуючи корисливий умисел, розуміючи протиправність своїх дій, діючи узгоджено з іншими членами організованої групи отримав вказані грошові кошти та передав їх в подальшому ОСОБА_7 для розподілу між членами організованої групи.

У свою чергу, ОСОБА_4 працюючи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, діючи в складі організованої групи, розуміючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи норми Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, зі змінами від 14.01.2020 року, за вказівкою ОСОБА_7 здійснив протиправні дії.

При невстановлених обставинах ОСОБА_4 виготовив підроблену та нотаріально посвідчену заяву про дозвіл батька ОСОБА_11 , без участі та відома останнього, на тимчасовий виїзд за кордон доньки ОСОБА_10 з матірю ОСОБА_9 .

На реалізацію злочинного плану, після виготовлення вказаної заяви, ОСОБА_4 передав її ОСОБА_8 , який у свою чергу, 13.03.2020, за адресою: АДРЕСА_1 , передав її ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 сприяли незаконному переправленню ОСОБА_10 через державний кордон України наданням засобів підробленої нотаріальної посвідченої заяви батька ОСОБА_11 щодо надання згоди на виїзд його доньки ОСОБА_10 за кордон спільно з матір`ю ОСОБА_9 , отримавши за це грошову винагороду, яку розподілили між собою на власний розсуд.

Крім цього, 30 березня 2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилині,

ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_12 та попросила надати допомогу з виїзду дитини за кордон, на що останній погодився.

Після попередньої домовленості, ОСОБА_12 на вимогу ОСОБА_8 надіслала останньому копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_13 , копію паспорту громадянина України чоловіка ОСОБА_14 , копію паспорту для виїзду за кордон чоловіка ОСОБА_14 , копію індивідуального податкового номеру чоловіка ОСОБА_14 .

ОСОБА_8 , діючи спільно та узгоджено з членами організованої групи ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , будучи обізнаним з правилами та порядком перетину державного кордону України, а також порядком оформлення офіційного документу, який видається та посвідчується нотаріусом - письмової заяви щодо надання згоди одним з батьків на виїзд дитини з другим з батьків, усвідомлюючи, що для незаконного переправлення дитини через державний кордон України може використовуватися підроблений вищевказаний документ, вчинив умисні дії, направлені на сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів.

Діючи з корисливих мотивів, відповідно до розроблених ролей, під час вказаної розмови, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_12 , що може виготовити підроблену, нотаріально посвідчену заяву щодо згоди її чоловіка ОСОБА_14 , без участі та відома останнього, на виїзд доньки ОСОБА_13 спільно з нею за кордон, за грошові кошти в сумі 200 Євро, на що ОСОБА_12 погодилась.

Далі, діючи згідно розробленого плану, ОСОБА_8 одразу зателефонував ОСОБА_7 , повідомив про потенційного клієнта, який бажає за грошові кошти отримати підроблену, нотаріально посвідчену заяву щодо згоди її чоловіка, без участі останнього, на виїзд доньки за кордон та переслав йому копії відповідних документів, які надсилала йому ОСОБА_12 .

У свою чергу, ОСОБА_7 , будучи організатором злочинної групи та координуючи діяльність її учасників, повідомив приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про необхідність виготовлення та нотаріального посвідчення підробленої заяви про надання згоди ОСОБА_14 , без його участі та відома, на виїзд ОСОБА_13 за кордон спільно з матір`ю ОСОБА_12 та надіслав останньому копії відповідних документів, які надсилала ОСОБА_12 .

В подальшому, за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_12 перерахувала на номер вказаної останнім банківської картки грошові кошти в сумі 6300 гривень, що є еквівалентом 200 Євро, за виготовлення підробленої нотаріально посвідченої заяви про дозвіл батька на виїзд дитини за кордон спільно з нею. У свою чергу, ОСОБА_8 реалізуючи корисливий умисел, розуміючи протиправність своїх дій, діючи узгоджено з іншими членами організованої групи отримав вказані грошові кошти та передав їх в подальшому ОСОБА_7 для розподілу між членами організованої групи.

У свою чергу, ОСОБА_4 працюючи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, діючи в складі організованої групи, розуміючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи норми Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, зі змінами від 14.01.2020 року, за вказівкою ОСОБА_7 здійснив протиправні дії.

При невстановлених обставинах, ОСОБА_4 , виготовив підроблену та нотаріально посвідчену заяву про дозвіл батька ОСОБА_14 , без участі та відома останнього, на тимчасовий виїзд за кордон доньки ОСОБА_13 з матір`ю ОСОБА_12 .

На реалізацію злочинного плану, після виготовлення вказаної заяви, ОСОБА_4 передав її ОСОБА_8 , який у свою чергу, в подальшому передав її ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 сприяли незаконному переправленню ОСОБА_13 через державний кордон України наданням засобів підробленої нотаріальної посвідченої заяви батька ОСОБА_14 щодо надання згоди на виїзд його доньки ОСОБА_13 за кордон спільно з матір`ю ОСОБА_12 , отримавши за це грошову винагороду, яку розподілили між собою на власний розсуд.

13 квітня 2020 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

До кримінальної відповідальності притягується: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів, вчинене у складі організованої групи, з корисливих мотивів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечували, вказуючи на відсутність ризиків та необґрунтовану підозру. Пояснили, що підозрюваний раніше не судимий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом про хід та результати проведення контролю за вчиненням злочину; протоколом обшуку;протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж. Слід зазначити, що в розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу. А тому посилання на необгрунтованість підозри сторони захисту оцінюються судом критично в силу наявних матеріалів та встановлених обставин причетності підозрюваного до вчиненого діяння.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна, а відтак наявні всі підстави вважати, що без обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваний ОСОБА_4 під острахом отримання максимального покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та підозрюваних, які надали органу досудового розслідування показання, що підтверджують причетність ОСОБА_4 та інших членів організованої групи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, також може вчинити інше правопорушення, оскільки не позбавлений відповідної ліцензії. Враховується судом і те, що на час розгляду даного клопотання сторона захисту лише послалася на існування у підозрюваного на утриманні двох неповнолітніх дітей та на фактичну сім"ю, тоді як відповідних доказів такому суду надано не було, що оцінюється відповідним чином. В даному випадку суд враховує і те, що підозрюваний раніше засудженим не був, має зареєстроване місце проживання та роботу, у зв"язку з чим вважає за можливе до застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту з 22 годин 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави, у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків.
Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки із відповідним клопотанням ніхто не звернувся, не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу.

Вказані обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, а тому вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, з огляду на зазначене вище, зважаючи на всі доводи підозрюваного та його захисника, враховуючи всі характеризуючі дані особи підозрюваного, надані суду матеріали, докази, вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню, оскільки вбачається обгрунтована підозра ОСОБА_4 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ризики визначені ст. 177 КПК України доведені, можливість застосувати більш м"який запобіжний захід не встановлена. Характеризуючі дані наведені суду, не спростовують вище встановлені факти та не впливають на обрання судом підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 186, 196, 205, 309 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 годин 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 , строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 . такi обов`язки:

- прибувати до слідчих слідчої групи СУ ГУНП в Київській області у вказаному кримінальному провадженні, процесуального керівника, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- уникати спілкування з свідками, підозрюваними, особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій та іншими до завершення досудового розслідування.

Контроль за виконанням даного запобiжного заходу покласти на органи внутрiшнiх справ за мiсцем проживання пiдозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до СУ ГУНП в Київській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали до 22.06.2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 23.04.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1