печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави,

В С Т А Н О В И В :

19.12.2019 заступник прокурора Київської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку дії обов`язків в зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Генеральною прокуратурою України 29.11.2017 отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_4 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.

У ході екстрадиційної перевірки встановлено, що у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа №704188, порушена 16.12.2008 стосовно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.

04.04.2009 ОСОБА_4 притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.

28.12.2010 вказану особу слідчим СУ при УВС Красносільського району Санкт-Петербурга оголошено в розшук.

29.06.2017 рішенням оперативних підрозділів Російської Федерації ОСОБА_4 оголошений в міжнародний розшук.

Постановою Красносільського районного суду Санкт-Петербурга від 10.07.2017 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Рішенням цього ж суду від 18.07.2017 визначено рахувати строк тримання ОСОБА_4 під вартою з часу його екстрадиції на територію Російської Федерації.

Інкриміновані ОСОБА_4 правопорушення за законодавством України кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.

В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до ГУДМС України в Київській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, за наслідками розгляду якої 23.04.2018 наказом № 156/1 останньому відмовлено в оформленні документів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказане рішення ОСОБА_4 оскаржив до ДМС України. Рішенням ДМС України від 27.06.2018 № 70-18 скарга на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформлені документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відхилена.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 апеляційну скаргу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду України від 04.09.2019 у справі № № 761/33653/18 (провадження №К/9901/25279/19) касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 повернуто особі, яка її подала.

За таких обставин, прокуратурою Київської області до Генеральної прокуратури України направлено висновок за наслідками екстрадиційної перевірки.

Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 29.10.2019 прийнято рішення про видачу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності. На даний час вказана постанова останнім оскаржується в судовому порядку.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки та забезпечення видачі ОСОБА_4 є необхідність у продовженні строку дії обов`язків, покладених у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Захисник та особа, щодо якої вирішується питання про екстрадицію не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, дійшов наступного висновку.

Стаття 586 КПК України визначає підстави припинення тимчасового арешту або запобіжного заходу. Так, тимчасовий арешт або запобіжний захід припиняється в разі, якщо:

1) центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію);

2) під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється;

3) компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи;

4) центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції).

Екстрадиційна перевірка обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 прокуратурою області закінчена, проте відповідно до вимог ч.1 ст. 585 КПК України наявні підстави для продовження запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_4 та дії обов`язків, покладених на нього в зв`язку з застосуванням запобіжного заходу з метою забезпечення у подальшому його видачі.

Керуючись ст. 585 КПК України, слідчий судя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави - задовольнити.

Продовжити застосування до громадянина республіки казахстан ріттера ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, шляхом покладення на термін два місяці, а саме до 18.02.2020 року включно наступного обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1