Справа № 567/1298/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з повного загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ст.126-1 КК України

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично у період часу з 28 травня 2019 року до 23 жовтня 2019 року, вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

Зокрема, 28 травня 2019 року приблизно о 15 год ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в будинку за місцем проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно проживає за вказаною адресою, дії психологічного насильства, які проявились у тому, що ОСОБА_4 словесно ображав ОСОБА_5 , нецензурно висловлювався щодо останньої.

Разом з тим, 20 серпня 2019 року приблизно о 16 год ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_2 , знову вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що ОСОБА_4 нецензурно висловлювався щодо потерпілої, погрожував їй фізичною розправою.

Окрім того, 27 вересня 2019 року приблизно о 09 год 30 хв та о 20 год ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив стосовно ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що ОСОБА_4 нецензурно висловлювався щодо потерпілої, шарпав її за одяг, погрожував спалити будинок, у якому вони спільно проживають.

За вищевказаними фактами ОСОБА_4 постановами Острозького районного суду Рівненської області від 31.07.2019 у справі № 567/931/19, від 28.08.2019 у справі № 567/1052/19 та від 09.10.2019 у справі № 567/1229/19 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, 23 жовтня 2019 року приблизно о 20 год ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив стосовно ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що ОСОБА_4 нецензурно висловлювався щодо ОСОБА_5 та погрожував їй фізичною розправою із застосуванням кухонного ножа.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_4 умисно систематично вчиняв стосовно ОСОБА_5 психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

25.10.2019 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме 150 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода сторонами виконана, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву,в якій просила зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, справу розглядати без її участі. Зазначила, що угода про примирення укладена добровільно, без застосування насильства, погроз, примусу чи обіцянок.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, та при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, а тому кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

ухвалив

затвердити угоду від 25 жовтня 2019 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтями 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1