Провадження № 1-кп/742/219/20
Єдиний унікальний № 742/1435/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000563 від 13.05.2020 року з угодою про визнання винуватості щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Салдус, республіка Латвія, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На початку березня 2020 року на території с.Тихе Прилуцького р-ну, точного часу та місця не встановлено, ОСОБА_4 придбав рослини коноплі, які, сприймаючи як особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, зірвав та переніс до місця проживання, після чого висушив, подрібнив і поклав до паперового згортку, зберігаючи при собі без мети збуту.

13.05.2020 року в період часу з 18:03 по 18:35, поблизу будинку № 1 по вул.Дружби в с.Тихе Прилуцького району, під час поверхневого огляду та огляду речей ОСОБА_4 у нього було вилучено паперовий згорток із подрібненою речовиною зеленого кольору, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №424(х) від 21.05.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - каннабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 26,4 г. Даний особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_4 зберігав для власних потреб, без мети збуту.

10.05.2020 року, близько 22 години, поблизу м`ятно-дослідної станції в м.Прилуки, точного місця не встановлено, ОСОБА_4 знайшов предмети, ззовні схожі на патрони. Достовірно знаючи, що патрони є бойовими припасами, реалізуючи злочинний намір на незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, шляхом привласнення знайденого, підібрав дев`ятнадцять патронів, після чого переклав дані предмети до кишені куртки і незаконно переносив та зберігав їх до 14.05.2020 року.

14.05.2020 року в період часу з 16:10 по 16:50, поблизу парку ЦТДЮ по вул.1 Травня в м.Прилуки, під час поверхневого огляду ОСОБА_4 у останнього було виявлено та вилучено дев`ятнадцять патронів. Згідно з висновком експерта №601 від 28.05.2020 року сімнадцять патронів з дев`ятнадцяти є боєприпасами - 7,62-мм (7,62x54R) бойовими гвинтівочними патронами з бронебійно-запалювальними кулями «Б-32» зразка 1932 року до бойових гвинтівок, карабінів, ручних кулеметів відповідного калібру, патрони придатні до стрільби; два патрони з дев`ятнадцять є боєприпасами - 14,5-мм (14,5x114) бойовими патронами з бронебійно-запалювальними кулями «Б-32» зразка 1932 року, патрони призначено для стрільби з кулеметів відповідного калібру та придатні до стрільби.

Вказані вище дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, а також за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

03.06.2020 року між прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.468, 469 та 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами укладеної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо беззастережного визнання останнім винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, у виді 1 року позбавлення волі за ч.1 ст.309 КК України та 3 років 6 місяців позбавлення волі за ч.1 ст.263 КК України, а на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 має понести остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

З огляду на особисті дані ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують його покарання, сторони погодилися, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього положень ст.75, 76 КК України, на підставі яких погодилися на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, якщо він протягом визначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно зі ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Як сам обвинувачений, так і його захисник, в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, так як не здійснює оцінку доказів під час судового провадження на підставі угод, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, є відповідно злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

Суд, на виконання вимог ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, положенням ст.65 КК України в частині визначеної міри покарання та інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Зважаючи на те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 03.06.2020 року між прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

В межах даного кримінального провадження цивільні позови не заявлялись.

Разом з цим, в межах даного кримінального провадження було проведено судову експертизу зброї №601 від 28.05.2020 року, вартість якої становить 1307,60 грн, та експертизу матеріалів, речовин та виробів №424(х) від 21.05.2020 року, вартість якої становить 653,80 грн, а у сумі витрати за проведення експертиз складають 1961,40 грн, які беззаперечно підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити за правилами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 373-374, 473-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.06.2020 року між прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000563 від 13.05.2020 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання:

-за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

-за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз розміром 1961 (тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн 40 к. на користь держави.

Речові докази:

-спеціальний пакет МВС Україна №3913331 із вмістом згідно з висновком експерта №424(х) від 21.05.2020 року наркотичного засобу - каннабісу масою в перерахунку на висушену речовину 26,4 г, поміщений до камери збереження речових доказів Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, - знищити;
-спеціальний пакет №4043130 із вмістом згідно з висновком експерта №601 від 28.05.2020 дванадцять патронів - 7,62 - мм (7,62x54R), з яких один калібру 14,5-мм (14,5x114), та паперовий конверт з трьома демонтованими патронами, чотирма гільзами, однією кулею та первинним упакуванням, поміщені до камери збереження зброї Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1