ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження 1-кс/201/6261/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року місто Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002670 від 24.10.2019 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що 24.10.2019 до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , який повідомив, що 09.03.2019 ОСОБА_6 надала до БТІ документи з явними ознаками підробки для приватизування будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

29.10.2019 в якості потерпілого був допитаний ОСОБА_5 , який повідомив, що в даний час проживає зі своєю родиною в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння поділене на два господаря та по сусідству від останнього проживає його рідна сестра ОСОБА_6 зі своєю сім`єю. Домоволодіння АДРЕСА_1 потерпілому та його сестрі дісталось після смерті матері останніх ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів потерпілого не він, не його сестра вказане домоволодіння на себе юридично не переоформлювали.

Випадково ОСОБА_5 стало відомо, що його сестра запросила до домоволодіння чоловіка, який робив заміри ділянки та будинку, але остання вказану ситуацію ніяк не прокоментувала.

Після цього, 23.10.2019 потерпілий звернувся до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області де йому надали витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна. Відповідно до вказаного витягу власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 09.09.2019 є ОСОБА_6 на підставі розпорядження, серія та номер: 432-р, виданий 25.09.2008, видавник: Дніпропетровський міський голова; Технічний паспорт, серія та номер: 027/18, виданий 25.10.2018, видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобудсервіс» «Д».

Також, ОСОБА_5 зазначив, що декілька років назад звертався до державного нотаріуса Першої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори, який робив запит № 3945/02-14 від 01.12.2015 до КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради та 15.12.2015 № 15271 отримав відповідь про те, що станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 відсутні відомості щодо реєстрації права власності на домоволодіння та запит № 3946/02-14 від01.12.2015 до Управління держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, на що 31.12.2015 була отримана відповідь № 03-09/311215/8, що станом на 01.01.2013 право власності або користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у Державному реєстрі земель м. Дніпропетровська не зареєстровано.

Під час допиту потерпілий зазначив, що його сестра ОСОБА_6 не зверталась до нього з питанням про переоформлення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та жодних документів він не підписував.

Отже вбачається, що ОСОБА_6 стала власницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі підроблених документів.

Фактичні обставини кримінального провадження свідчать про необхідність негайного забезпечення кримінального провадження шляхом арешту майна.

Приймаючи до уваги викладене, з метою забезпечення збереження речового доказу по даному кримінальному провадженню, який виступає предметом вчинення кримінального правопорушення право власності на які було набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення зі сторони невстановлених осіб.

Незастосування таких заходів може привести до втрати майна, крім того невстановлені особи можуть ввести в оману слідство, що може перешкодити встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні № 0002670 та може сприяти вчиненню нових злочинів, в тому числі, пов`язаних з оформленням, переоформленням права власності на вищевказане майно та відчуженням майна яке в ньому знаходиться.

На підставі викладеного слідчий просив для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речового доказу по даному кримінальному провадженню, який виступає предметом вчинення кримінального правопорушення, накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Слідчий клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав. Крім того, просив розглянути клопотання без його особистої участі.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, виконання завдань та вимог кримінального провадження, попередження подальших злочинних дій невстановлених осіб, у тому числі вчиненню нових злочинів, пов`язаних з оформленням, переоформленням права власності на вищевказане майно або його умисне знищення чи пошкодження, накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на домоволодіння шляхом заборони відчуження об`єкту житлової нерухомості, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, яке належить ОСОБА_6 .

Зобов`язати відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської Міської Ради, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56 внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт/заборону відчуження на об`єкту житлової нерухомості АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, яке належить ОСОБА_6 .

Строк оскарження ухвали п`ять днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1