Справа № 159/1043/19 Провадження №11-кп/802/479/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області 29 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 06.03.2019 року за ч.3 ст.408 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 1 рік,
засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що відповідає 1020 грн. (одну тисячу сто двадцять грн.).
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що відповідає 1020 грн. (одну тисячу сто двадцять грн.), яке підлягає самостійному виконанню та покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 06 березня 2019 року за ч.3 ст.408 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від покарання з випробуванням строком на 1(один) рік та покладення на нього обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вироком вирішено питання речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 11 грудня 2018 року, близько 10 год. 02 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні початкових класів загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 по вул. Кониського, 9А в м. Ковелі, зайшовши до незамкненого приміщення гардеробу та скориставшись відсутністю учнів і технічних працівників, з корисливих спонукань, умисно, таємно викрав з кишені дитячої курточки неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на уроці, мобільний телефон (смартфон) марки «Meizu М5с» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) вартістю 1579 (тисячу п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп., з sim-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 вартістю 52 (п`ятдесят дві) грн., та силіконовим чохлом, який не становить для потерпілої майнової цінності, чим завдав матері неповнолітньої ОСОБА_8 ОСОБА_9 , майнової шкоди на загальну суму 1631 (тисячу шістсот тридцять одну) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп. В подальшому, викрадений мобільний телефон (смартфон) марки «Meizu М5с» ОСОБА_7 передав ОСОБА_10 , який 15 грудня 2018 року на прохання обвинуваченого заклав його в ломбардному відділенні ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» для отримання грошової позики.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Волинської області, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини обвинуваченого у скоєному, просить скасувати вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням кримінального процесуального закону. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістедесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що відповідає 1020 грн. Вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 06.03.2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, виконувати самостійно. У вступній частині вироку від 29.05.2019 року відносно ОСОБА_7 вказати , що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Костпільського районного суду Рівненської області від 06.03.2019 року за ч.3 ст.408 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 1 рік.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до наступного висновку.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.

Дії обвинуваченого за ч.3 ст.408 КК України кваліфіковані правильно, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

При обранні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд дотримався загальних засад, передбачених ст.ст.50, 65 КК України.

Згідно п.4 ч.1ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з частиною 4 статті 70 КК за правилами, передбаченими в частинах першійтретій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Суд першої інстанції хоча і послався в резолютивній частині вироку на застосування ч.4 ст.70 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання, однак вірно зазначив, що даний вирок та вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 06.03.2019 року щодо ОСОБА_7 слід виконувати самостійно.

Оскільки судом першої інстанції не призначалось покарання за сукупністю злочинів, не зараховувалось покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, а отже, закон України про кримінальну відповідальність фактично застосований не був, тому підстав для скасування вироку апеляційний суд не вбачає і вважає, що посилання суду першої інстанції в мотивувальній та резолютивній частині вироку на ч.4 ст.70 КК України слід виключити.

Також є підставним твердження апелянта про те, що судом у вступній частині оскаржуваного вироку неправильно вказано, що ОСОБА_7 є таким, що немає судимості.

Як вбачається з копії вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 06 березня 2019 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.408 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 08 квітня 2019 року. Зважаючи на викладене, в вступній частині вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2019 року необхідно зазначити про вказану судимість ОСОБА_7 .

Враховуючи, вищенаведене, апеляційна скарга заступника прокурора Волинської області підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області задовольнити частково.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Виключити з резолютивної частини вироку Ковельського міськрайонного районного суду Волинської області від 29 травня 2019 року посилання на ч.4 ст.70 КК України.
У вступній частині вироку від 29.05.2019 року відносно ОСОБА_7 вказати , що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Костпільського районного суду Рівненської області від 06.03.2019 року за ч.3 ст.408 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 1 рік.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий:

Судді: