Справа № 461/5492/19
Провадження № 1-кс/461/6405/19
УХВАЛА

29.07.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій просив суд визнати протиправною бездіяльність керівника Галицького ВП, зобов`язати посадових осіб цього відділу поліції внести до ЄРДР відомості відповідно до його заяви від 25 червня 2019 року. Свої вимоги мотивував тим, що 25 червня 2019 року він звернувся до відділу поліції із заявою про вчинення головою правління Кредитної спілки «Львівська» ОСОБА_5 привласнення коштів спілки, в тому числі і його вкладом на суму 12800 грн.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що у діях голови правління кредитної спілки ОСОБА_5 наявні ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 364-1 Кримінального кодексу України.

Галицький ВП ГУ Національної поліції у Львівській області своїх представників до суду не направив, хоча відділ був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом сповіщення на офіційну адресу електронної пошти.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Судовим розглядом встановлено, що 25 червня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Галицького відділу поліції із заявою про вчинення злочину. У заяві останній зазначив, що він є вкладником Кредитної спілки «Львівська», сума його вкладу становить 12800 грн, яку він вносив протягом 2005-2017 років. Після неодноразових звернень до спілки з метою повернення суми вкладу, по якій закінчився термін дії договору, отримував відмову. Заявник вбачає у діях голови правління кредитної спілки ОСОБА_5 склади кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 та ст. 364-1 Кримінального кодексу України, які полягають у заволодінні та розтраті грошових коштів, які складаються з вкладів членів кредитної спілки.

У листі виконуючого обов`язки начальника відділу поліції від 09 липня 2019 року ОСОБА_4 був повідомлений про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 191 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.

При цьому, привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. В результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і користуватись вилученим майном, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище.

Діяння може кваліфікуватися як привласнення чи розтрата лише у тому разі, коли його предметом виступає майно, яке було ввірене винному чи було в його віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна. Така правомочність може обумовлюватись службовими обов`язками, договірними відносинами або спеціальним дорученням.

Статтею 364-1 Кримінального кодексу України встановлено, що злочином є зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Перевірка викладених у заяві ОСОБА_4 обставин можлива лише шляхом проведення досудового розслідування. Тільки в ході слідства можливо достовірно встановити чи містять дії голови правління Кредитної спілки «Львівська» ознаки кримінальних правопорушень: зловживання повноваженнями та/або привласнення майна.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки станом на час розгляду скарги в суді відомості за заявою ОСОБА_4 уповноваженими особами Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області не були внесені до ЄРДР та розслідування не розпочиналось.

В той же час, не підлягають задоволенню вимоги заявника щодо визнання протиправною бездіяльності слідства та прокуратури, оскільки, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування. Такі ухвали можуть бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Відтак, слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 25 червня 2019 року, повідомити заявника про початок досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1