Справа № 576/1295/19
Провадження № 1-кп/576/242/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 0000401 від 01.06.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бистрик, Кролевецького району, Сумської області, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 органами досудового слідства обвинувачується в тому, що він у невстановлені в ході досудового розслідування день та час у період з 01.01.2011 року по 14.03.2011 року, маючи передбачений законом дозвіл, у невстановленої особи з метою спорядження мисливських патронів до гладкоствольної рушниці, придбав порох, який знаходився у двох ємкостях, та став його зберігати за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, в порушення вимог п. 12.20 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року (далі Інструкція), ОСОБА_4 в 15-денний строк після закінчення відповідного дозволу (14.03.2011 року) на комісійний продаж чи особі, що має дозвіл на їх придбання, не передав.

Достовірно знаючи, що придбаний ним на законних підставах порох є вибуховою речовиною, та те, що термін дії передбаченого законом дозволу закінчився, діючи умисно, будучи обізнаним про протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , починаючи з 30.03.2011 року, в порушення вимог Постанови Верхової Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року та Інструкції, зберігав його за вищевказаною адресою без передбаченого законом дозволу.

В подальшому у 2015 році (точний день та час не встановлені) з метою подальшого зберігання ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу, придбаний ним раніше на законних підставах порох, переніс при собі до власного, придбаного ним, будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де сховав у коридорі будинку, таким чином продовживши його зберігати без передбаченого законом дозволу.

Під час проведеного 31.05.2019 року працівниками Глухівського ВП ГУНП в Сумській області обшуку в домоволодінні АДРЕСА_2 в коридорі будинку виявлено та вилучено 1 металеву банку з нітроцелюлозним порохом масою 36,5 грам та 1 полімерну банку з димним порохом масою 436 грам.

Вказаний димний та нітроцелюлозний порох загальною вагою 472,5 грама є вибуховою речовиною придатною до горіння.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідуванняза ч. 1 ст. 263 КК України як носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

25 червня 2019 року у м. Глухові між прокурором Глухівського відділу Шосткинської місцевої прокуратури юристом І класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до даної угоди ОСОБА_4 у присутності захисника зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Зазначивши в угоді всі необхідні відомості, що визначені ст. 472 КПК України, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У судовому засіданні прокурор та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та не заперечував проти призначення йому вказаного в угоді узгодженого покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, йому зрозумілі. Вказав, що укладення угоди є добровільним.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, потерпілі від кримінального правопорушення відсутні, матеріальна шкода не завдана.

Суд з`ясував у судовому засіданні, що ОСОБА_4 ознайомлений з ч. 4 ст. 474 КПК України і цілком розуміє її зміст, при цьому суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, і обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому, що правова кваліфікація злочину вірна, узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає характеру і тяжкості вчинених злочинів, що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи і інтереси сторін та інших осіб.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що сторони угоди про визнання винуватості при призначенні узгодженої міри покарання ОСОБА_4 врахували ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вчинення злочину вперше, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

У провадженні маються витрати на проведення експертиз, питання про які має бути вирішене у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 червня 2019 року, укладену міжпрокурором Глухівського відділу Шосткинської місцевої прокуратури юристом І класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Речові докази дві банки з речовиною, схожою на порох, що зберігаються у камері збереження речових доказів Глухівського ВП ГУНП в Сумській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 3140,20 грн..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1