ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1293/19 Справа № 192/2430/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України і засуджено, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до остаточного покарання у виді трьох років та шести місяців позбавлення волі. Вирок щодо засудженого ОСОБА_7 набрав законної сили 03 серпня 2018 року та був приведений до виконання з моменту затримання останнього 22 серпня 2018 року.
Викладені обставини свідчать про те, що до засудженого ОСОБА_7 не застосовувалось попереднє ув`язнення в межах кримінального провадження, за результатами судового розгляду якого було засуджено останнього до позбавлення волі.

Оскільки відносно ОСОБА_7 не обиралось запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги засудженого щодо включення у строк попереднього ув`язнення також час з 22 серпня 2018 року, тобто з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду, до прибуття у виправну колонію 06 вересня 2018 року, слід вважати такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону та не узгоджуються із положеннями Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року.

В своїй апеляційній скарзі засуджений посилається на те, що відмовляючи у задоволенні клопотання про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року, суд першої інстанції не врахував той факт, що ОСОБА_7 був ув`язнений в Черніговському СІЗО в період з 09 січня 2012 року по 24 серпня 2012 року та був засуджений вироком Яготинського районного суду Київської області від 15 березня 2012 року за ч. 3 ст. 286 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснила, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та надуманими, підстав для скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року немає, підстав для зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року також не встановлено.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали даної справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року без змін, з огляду на наступне.
Частиною 1 Закону України Про попереднє ув`язнення передбачено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Статтею 2 встановлено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Згідно абзацу 6 частини 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України і засуджено, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до остаточного покарання у виді трьох років та шести місяців позбавлення волі.
Вирок щодо засудженого ОСОБА_7 набрав законної сили 03 серпня 2018 року та був приведений до виконання з моменту затримання останнього 22 серпня 2018 року.
Тобто, ОСОБА_7 був затриманий 22 серпня 2018 року в порядку виконання стосовного нього вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року і згідно встановлених обставин вбачається, що такий запобіжний захід, як попереднє ув`язнення до ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні не застосовувався, а тому в даному випадку положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року в даному випадку застосовані не можуть бути.
Водночас, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тож, щодо посилань засудженого на те що, він був ув`язнений в Черніговському СІЗО в період з 09 січня 2012 року по 24 серпня 2012 року та був засуджений вироком Яготинського районного суду Київської області від 15 березня 2012 року за ч. 3 ст. 286 КК України, то такі посилання є безпідставними, оскільки тримання останнього в СІЗО як запобіжний захід було застосовано в іншому кримінальному провадженні і ніяким чином з порядком виконання вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року не пов`язано.
А тому, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ __________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3