н/п 1-кп/640/967/19
"09" жовтня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 13 серпня 2019 року обвинуваченим було продовжено дію запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 11 жовтня 2019 року.
До спливу продовженого строку судове провадження не було завершене.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим з підстав наявності ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи за її відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив суд змінити тримання під вартою на домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_5 проти продовження відносно нього дії запобіжного заходу не заперечував.
Вирішуючи заявлені клопотання, суд виходить з наступного.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У судовому засіданні прокурор наполягав, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених не може запобігти ризикам, які існують, а також просив суд врахувати ступень тяжкості інкримінованого злочину та прийняти до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під варту не відпали, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Так, матеріали справи свідчать, що обвинувачені є працездатними, однак ніде не працюють, не має законних джерел доходу, неодноразово судимі. Доказів зворотного обвинувачені суду не надали. Вказані обставини свідчать про наявність на теперішній час ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинувачених переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання цього питання суд також враховуються й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими інкримінуємого злочину, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у скоєні злочину, їх вік, репутацію, відсутність захворювань, наявність ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, як альтернативних, не забезпечить виконання обвинуваченими їх обов`язків та запобіганню встановленим ризикам.
При цьому, на виконання ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає необхідним визначити обвинуваченим розмір застави.
З урахуванням роз`яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу» №6 від 26.03.1999р., суд, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, суму збитку спричиненого злочином, майновий стан обвинувачених, їх ставлення до вчиненого, наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України - в розмірі 35 (тридцяти п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 67 235 грн. (35 х 1921 грн. = 67 235 грн.).
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183, 331 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Вважати продовженим застосування обраного під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 діб до 07 грудня 2019р. включно.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці обов`язки: 1) прибувати до суду за першим викликом; 2) не відлучатись з м. Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання за адресою: : АДРЕСА_1 ; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС України в Харківській області закордонний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд до України; 5) утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_5 .
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, не звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Вважати продовженим застосування обраного під час досудового розслідуваннявідносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 діб до 07 грудня 2019р. включно.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці обов`язки: 1) прибувати до суду за першим викликом; 2) не відлучатись з м. Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС України в Харківській області закордонний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд до України; 5) утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_4 .
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, не звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали з 09.10.2019 р. по 07.12.2019 р.(включно).
На ухвалу може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1