Провадження №11-п/4911/54/19
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2019 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про визначення підсудності щодо розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

20 вересня 2019 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про визначення підсудності щодо розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з ухвалою слідчого судді від 13 вересня 2019 року стосовно звернення з поданням щодо вирішення питання про направлення матеріалів за скаргою ОСОБА_7 до Солом`янського районного суду міста Києва.

I. Зміст подання.
Подання мотивовано тим, що підпунктом 3 пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України не передбачено передачу на розгляд слідчим суддям Вищого антикорупційного суду скарг, які надійшли до слідчих суддів місцевих загальних судів і не розглянуті до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду. На підставі цього стверджується, що матеріали за скаргою надійшли до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил підсудності.

За наслідками розгляду подання слідчий суддя просить Апеляційну палату Вищого антикорупційного суду вирішити питання про направлення матеріалів за скаргою з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду міста Києва.

II. Позиція учасників провадження.
Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

III. Обставини, встановлені Судом під час вирішення подання.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені доводи, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

02 вересня 2019 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 2-13).

05 вересня 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва постановив ухвалу, якою матеріали скарги ОСОБА_7 передав на розгляд Вищому антикорупційному суду (а. с. 45).

Зі змісту скарги (а. с. 2-13) і заяви про вчинення кримінального правопорушення (а. с. 14-24) вбачається, що ОСОБА_7 , 28 серпня 2019 року звертався до Національного антикорупційного бюро України із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 256, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 382, ч. 4 ст. 189, ст. 209, ч. 3 ст. 355, ст. 368-2 Кримінального кодексу України.

13 вересня 2019 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановила ухвалу про звернення з поданням до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду щодо вирішення питання про направлення матеріалів за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до Солом`янського районного суду міста Києва (а. с. 51). Після цього слідчий суддя Вищого антикорупційного суду звернулася до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з поданням про вирішення питання про визначення підсудності щодо розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 53).

Таким чином, хоча у поданні слідчого судді (а. с. 53) й міститься формулювання «про звернення з поданням про вирішення питання про визначення підсудності щодо розгляду скарги ОСОБА_7 », але оскільки в ухвалі (а. с. 51) йдеться про «звернення з поданням щодо вирішення питання про направлення матеріалів за скаргою ОСОБА_7 до Солом`янського районного суду міста Києва», тому подання слідчої судді стосується вирішення питання про направлення матеріалів за скаргою ОСОБА_7 (справа № 760/25000/19) з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду міста Києва.

IV. Мотиви Суду.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час вирішення подання, колегія суддів виходить з такого.

До 21 вересня 2019 року включно п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України не містив положення, яке б встановлювало можливість передання до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчими суддями цього суду скарг учасників кримінального провадження.

22 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18 вересня 2019 року, яким п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України було викладено у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального процесуального кодексу України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Чинна станом на день постановлення цієї ухвали редакція п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури слідчі судді (крім слідчих суддів Вищого антикорупційного суду) припиняють приймати до розгляду клопотання та скарги у кримінальних провадженнях, а суди першої інстанції (крім Вищого антикорупційного суду) - обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та про звільнення від кримінальної відповідальності у таких кримінальних провадженнях. Такі клопотання та обвинувальні акти подаються в установленому порядку відповідно до слідчих суддів Вищого антикорупційного суду, Вищого антикорупційного суду.

Отже, зі змісту п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що саме слідчі судді Вищого антикорупційного суду розглядають скарги у кримінальних провадженнях досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Разом з тим, ч. 2 ст. 33-1 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті. При цьому в силу вимог ч. 3 ст. 33-1 Кримінального процесуального кодексу України інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Питання визначення предметної підсудності справ Вищому антикорупційному суду регулює ст. 33-1 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає вичерпний перелік злочинів, розгляд кримінальних проваджень щодо яких віднесено до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Так, згідно ч. 1 ст. 33-1 Кримінального процесуального кодексу України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених у примітці статті 45 Кримінального кодексу України (ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 Кримінального кодексу України), а також ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Як вбачається зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення (а. с. 2-13) та скарги (а. с. 14-24) в них йдеться про звернення із заявою про вчинення суддею Жовтневого районного суду м.Маріуполя кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 256, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 382, ч. 4 ст. 189, ст. 209, ч. 3 ст. 355, ст. 368-2 Кримінального кодексу України та .

На думку суду, оскільки ОСОБА_7 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, серед яких є кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 364 Кримінального кодексу України, котре відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду, і наявна умова, передбачена пунктом 1 частини 5 статті 216 Кримінального процесуального кодексу України, а саме ймовірність вчинення кримінального правопорушення суддею, то в силу вимог ч. 1 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України розгляд такої скарги має здійснюватися Вищим антикорупційним судом.

Отже, подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду не підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 33-1, ст. 34, ст. 110, ч. 5 ст. 216, ч. 2 ст. 369, ст. ст. 370, 371, 372, 376, ч. 4 ст. 532, п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про визначення підсудності щодо розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.
Матеріали провадження за скаргою ОСОБА_7 (справа № 760/25000/19) повернути до Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5