У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_5 від 24.07.2019 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_5 від 24.07.2019 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.
Скарга мотивована тим, що детективами Управління внутрішнього контролю Національного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року.
16.04.2019 року від ОСОБА_6 надійшло клопотання про залучення його до кримінального провадження №0000686 від 23.03.2018 року в якості потерпілого, надання для ознайомлення матеріалів зазначеного кримінального провадження, проведення допитів в якості свідків старшого детектива національного бюро ОСОБА_7 та прокурора САП ГПУ ОСОБА_8 , звернення до суду із клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також здійснення відбору зразків підпису працівників Національного бюро.
За результатами розгляду вказаного клопотання старшим детективом Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_3 винесено постанову від 18.04.2019 року про часткову відмову у його задоволенні.
Вказана постанова була скасована ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року.
За результатами повторного розгляду вказаного клопотання, постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_5 від 24.07.2019 року було частково відмовлено в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.
Скаржник вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона є неповною та невмотивованою, фактично слідчим не було надано належне обґрунтування висновку суду, який зазначений в ухвалі.
Відмовляючи ОСОБА_4 в залученні експерта та проведенні почеркознавчої експертизи фактично покриває незаконні та протиправні дії детектива НАБУ, а також дії, які можливо можуть підтверджувати чи спростовувати вчинення ними провокації злочину та не проводить повне, всебічне та об`єктивне досудове розслідування відповідно до вимог КПК.
Також, слідчим не було надано належне обґрунтування неможливості допитати прокурора ОСОБА_8 у якості свідка з питань, які мають значення для об`єктивного, повного та всебічного проведення досудового розслідування.
Такі дії слідчого викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності, а також у тому, що слідчим буде проведено досудове розслідування всебічно, повно та об`єктивно.
На підставі викладеного просив скаргу задовольнити.
Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи неявку скаржника та стислі строки розгляду скарги, встановлені ч. 2 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі скаржника.
Детектив в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала посилаючись на те, що скарга є необґрунтовано. При винесені постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, детективом враховані висновки слідчого судді, викладені в ухвалі від 10.07.2019 року.
На підставі викладеного просила в відмовити в задоволенні скарги.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Встановлено, що детективами Управління внутрішнього контролю Національного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000686 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, відомості про яке внесено прокурором САП ГПУ до ЄРДР 23.03.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2018 року за фактами, викладеними у заяві адвоката ОСОБА_9 від 13.02.2018 року щодо вчинення детективами Національного бюро провокації підкупу стосовного його підзахисного ОСОБА_4 .
Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження 16.04.2019 року надійшло клопотання ОСОБА_6 про залучення його до кримінального провадження №0000686 від 23.03.2018 року в якості потерпілого, надання для ознайомлення матеріалів зазначеного кримінального провадження, проведення допитів в якості свідків старшого детектива національного бюро ОСОБА_7 та прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернення до суду з клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01.09.2017 року «20/3-2117т, №20/3-2118т та від 24.10.2017 року №20/3-2619т, а також здійснення відбору зразків підписів працівників Національного бюро.
За результатами розгляду вказаного клопотання старшим детективом Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_3 винесено постанову від 18.04.2019 року про часткову відмову у його задоволенні.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.07.2018 року постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_3 від 18.04.2018 року скасовано, оскільки вона належним чином не мотивована та не відповідає вимогам КПК України.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
З урахуванням викладеного, клопотання ОСОБА_4 від 16.04.2019 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року було повторно розглянуто.
За результатами повторного розгляду вказаного клопотання, старшим детективом Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_5 винесено постанову від 24.07.2019 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.
Скаржник вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона є неповною та невмотивованою, фактично слідчим не було надано належне обґрунтування висновку суду, який зазначений в ухвалі.
Відмовляючи ОСОБА_4 в залученні експерта та проведенні почеркознавчої експертизи детектив фактично покриває незаконні та протиправні дії детектива НАБУ, а також дії, які можливо можуть підтверджувати чи спростовувати вчинення ними провокації злочину та не проводить повне, всебічне та об`єктивне досудове розслідування відповідно до вимог КПК.
Також, слідчим не було надано належне обґрунтування неможливості допитати прокурора ОСОБА_8 у якості свідка з питань, які мають значення для об`єктивного, повного та всебічного проведення досудового розслідування.
Однак, слідчий суддя не погоджується з такими твердженнями скаржника з огляду на наступне.
Встановлено, що за результатами розгляду клопотання ОСОБА_4 старшим детективом Національного бюро ОСОБА_3 16.04.2019 року вручено ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000686 від 23.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, а також допитано в якості свідка старшого детектива Національного бюро ОСОБА_7 .
Щодо розгляду клопотання в частині допиту в якості свідка прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 з питань підготовки, підписання та направлення на адресу Апеляційного суду Київської області клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01.09.2017 року №20/3-2117т, №20/3-2118т та від 24.10.2017 року №20/3-2619т встановлено, що у його задоволенні відмовлено.
Згідно ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Метою проведення допиту свідка, з огляду на положення ст.ст. 65, 224 КПК України є встановлення обставин, які по-перше відомі свідку, а по-друге підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
При цьому, прокурор ОСОБА_8 , який входив до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000434 від 26.06.2017 року, не мав безпосереднього відношення до складання та підписання клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01.09.2017 року №20/3-2117т, №20/3-2118т та від 24.10.2017 року №20/3-2619т. В силу вимог закону, зазначене здійснював заступник Генерального прокурора керівник САП ОСОБА_10 .
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що детектив правомірно відмовив в задоволенні в цій частині клопотання ОСОБА_4 , оскільки законних підстав для допиту прокурора САП ГПУ ОСОБА_8 щодо подій та фактів яких він безпосередньо не приймав участі та які йому не відомі, у органу досудового розслідування не має.
Крім того, у даному кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року предметом доказування є можливе здійснення працівниками Національного бюро провокації підкупу, а не факт можливого службового підроблення, про яке зазначає у своїй скарзі ОСОБА_4 та просить у зв`язку з цим допросити ОСОБА_8 .
Крім того, як зазначив детектив у судовому засіданні ОСОБА_8 наразі здійснює державне обвинувачення у Шевченківському районному суді м. Києва в кримінальному провадженні №0000434 від 26.06.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, а також здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року.
Отже, проведення його допиту в якості свідка унеможливить подальшу участь як прокурора у провадженнях та буде порушенням гарантій незалежності прокурора, передбачених ч. 1 ст. 36 КПК України.
Також, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи постанови від 24.07.2019 року щодо відсутності підстав для звернення до суду з клопотаннями про призначення судової почеркознавчої експертизи клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01.09.2017 року №20/3-2117т, 20/3-2118т та від 24.10.2017 року №20/3-2619т, а також здійснення відбору зразків підписів працівників Національного бюро, з огляду на наступне.
Згідно ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно ч. 1, 2 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо: становлення причин смерті; встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України ; визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 243 КПК України експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
Згідно зі змістом клопотання ОСОБА_4 об`єктами почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів повинні бути клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01.09.2017 року №20/3-2117т, 20/3-2118т та від 24.10.2017 року №20/3-2619т.
Вказані процесуальні документи оформлені машинописним та рукописним текстами, що на думку ОСОБА_4 є порушенням вимог КПК України та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання результатів у кримінальному провадженні та можуть свідчити про наявність в діях службових осіб Національного бюро складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КПК України.
При цьому, у своєму клопотанні ОСОБА_4 не посилався на конкретні статті КПК України та пункти Інструкції, які на його думку порушені внаслідок змішуваного заповнення тексту.
Статтями 4.12.4 та 4.12.5 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженим наказом Служби безпеки України від 12.08.2015 року №440 до таємної інформації віднесено відомості про факт та методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а також відомості, що дають змогу ідентифікувати особу, місце або річ, щодо якої проводиться чи планується проведення негласної слідчої (розшукової) дії.
Таким чином, до внесення вищевказаних відомостей до бланків документів із частково надрукованими даними (клопотань), вони залишаються бланками нетаємних документів. Після внесення до бланків таких відомостей, у тому числі рукописним текстом та реєстрації, утворюється документ, поводження з яким регулюється вимогам Закону України «Про державну таємницю» та іншими нормативними актами, що регулюють суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України.
Крім того, в органу досудового розслідування відсутні обґрунтовані підстави вважати, що клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01.09.2017 року №20/3-2117т, 20/3-2118т та від 24.10.2017 року №20/3-2619т є підробленими у розумінні ст. 266 КК України.
Натомість, зазначені клопотання відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КПК України є процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні №0000434 віл 26.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, судовий розгляд у якій здійснюється Шевченківським районним судом м. Києва.
Оцінку вказаному процесуальному доказу з точки зору його належності, допустимості та достовірності, повинен надати суд, виходячи з положень ст. 94 КПК України.
При цьому, враховуючи, що абзацом третім пункту 1.1 глави 1 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, передбачено надання експертові для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів виключно оригіналів документів, витребування з Шевченківського районного суду м. Києва матеріалів кримінального провадження №0000434 від 26.06.2017 року завадить їх належному судовому розгляду, у тому числі й з огляду на тривалість проведення експертизи.
Крім того, у випадку наявності сумнівів щодо автентичності клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01.09.2017 року №20/3-2117т, 20/3-2118т та від 24.10.2017 року №20/3-2619т, створених під час досудового розслідування кримінального провадження №0000434 від 26.06.2017 року ОСОБА_4 мав право на стадії досудового розслідування та не позбавлений наразі, тобто під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, заявляти клопотання про призначення експертизи, залучення експерта та отримання зразків для експертизи, з урахуванням вимог ст.ст. 42, 242, 243 та 245 КПК України.
Зазначеної правової позиції дотримується також і слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_11 , яка ухвалою від 07.06.2019 року у справі №760/12043/19 відмовила ОСОБА_4 у задоволенні поданого 22.04.2019 року ним, як стороною кримінального провадження, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи вказаних клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01.09.2017 року №20/3-2117т, 20/3-2118т та від 24.10.2017 року №20/3-2619т.
Крім того, слід зазначити, що перевірку документообігу Національного бюро стосовно руху вказаних клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій здійснено шляхом проведення іншої слідчої дії, а саме в ході огляду документів від 01.07.2019 року.
Таким чином, слідчим суддею не встановлено підстав для скасування постанови старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_5 від 24.07.2019 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, а відтак скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 220, 303 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_5 від 24.07.2019 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України відмовити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1