ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/81/19Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 711/7293/18 Категорія: ст.ст.537, 539 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судових засідань прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисникаОСОБА_7
засудженого в режимі відеоконференції з Бахмутською установою виконання покарань представника установи виконання покарань ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки в Черкаській виправній колонії (№62) за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 07.05.2015 року та Апеляційного суду Донецької області від 28.07.2015 за ч.2 ст. 260 КК України.

Початок строку покарання 15.08.2016 року. Кінець строку покарання 15.08.2020 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Висновки ухвали мотивовано тим, що засудженого ОСОБА_8 на даний час не можна вважати таким, що став на шлях виправлення. Засуджений ОСОБА_8 характеризується в установі виконання покарань посередньо, як такий, що не допускає порушення встановленого порядку відбування покарань, однак і не вчиняє дій спрямованих на виправлення, до своїх обов`язків не завжди ставиться належним чином, свідомо уникає робіт по благоустрою колонії або перекладає їх виконання на інших засуджених, на даний час не працевлаштований через небажання працювати.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити щодо нього рішення про умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає невірним мотив суду про те, що він не працює за власним бажання, оскільки він не працює у зв`язку з незадовільним станом здоров`я. При цьому він бере активну участь у духовному розвитку, відвідує «Молитвений дім», бібліотеку, займається художньою самодіяльністю, спортом, а також бере активну участь у громадському та суспільному житті виправної установи. Крім цього, зазначив, що має одне заохочення та не має стягнень. Просив також врахувати, що він є сиротою та опікуном молодшої неповнолітньої сестри, а також на його утриманні перебуває бабуся.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого, який просив скасувати рішення суду першої інстанції та замінити невідбутий строк покарання на більш м`яке, захисника, який підтримав вимог апеляційної скарги, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, представника колонії, який покладався на розсуд суду, та повідомив, що кінець строку покарання 13.06.2020, засуджений мав одне стягнення, яке погашено та має одне заохочення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.

Положенням ч. 3 ст. 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які викладено в п.п. 2,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення. Суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Тобто, при вирішенні питання заміни покарання більш м`яким, особливу увагу необхідно приділяти з`ясуванню даних про особу засудженого, його поведінку і ставлення до праці та навчання, ставлення до вчиненого злочину, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не дотримано вищевказаних вимог.

Я вбачається з матеріалів, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки в Черкаській виправній колонії (№62) за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 07.05.2015 року та Апеляційного суду Донецької області від 28.07.2015 за ч.2 ст. 260 КК України. Початок строку покарання 15.08.2016 року. Кінець строку покарання, як встановлено під час апеляційного розгляду справи, є 13.06.2020.

Засуджений має позитивну характеристику, як слухач Черкаського навчального центру №62 з професії «Слюсар механоскладальних робіт», згідно якої з 01.09.2017 він прийнятий до Черкаського навчального центру №62 за професією «Слюсар механоскладальних робіт». під час навчання в навчальному центрі показав себе, як дисциплінований, відповідальний, уважний слухач. До навчання ставиться відповідально, не пропускає без поважних причин навчальних уроків. Проявляв зацікавленість, як з теоретичної, так і навчально-виробничої підготовки на досить позитивному рівні. Надавав практичну допомогу іншим слухачам, як теоретичних питань, так і з виробничої практики. Користувався повагою у слухачів своєї навчальної групи.

Згідно з характеристикою Черкаської ВК №62 від 07.09.2018 за час перебування в установі засуджений характеризується посередньо. Був працевлаштований на виробництві установи з 01.03.2017 працював з корисливих для себе мотивів, за підсумками роботи мав лише 1 заохочення, надане правами начальника установи. На даний час не працевлаштований за відсутністю бажання працювати. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику. Виконує передбачені законом вимоги під контролем персоналу установи. Свідомо уникає робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Бере участь в програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Фізкультура і спорт» з 08.02.2018. Підтримує зв`язок з рідними, шляхом отримання посилок від сестри, стосунки добрі.

Крім того, засуджений мав одне стягнення у виді суворої догани від 30.12.2016, яке погашено, та має 1 заохочення у виді подяки від 09.10.2017 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 показав, що вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, є сиротою та на його утриманні перебуває неповнолітня сестра.

Враховуючи вищевикладене, вимоги закону та роз`яснення, наведені в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», колегія суддів доходить висновку, що засуджений ОСОБА_8 своїм ставленням до вчиненого злочину, щирим розкаянням, позитивною поведінкою під час відбуття покарання, виявленим бажанням до навчання та активною участю в навчальному процесі, участю в програмі виховного впливу, підтриманням добрих стосунків з сестрою, відсутністю непогашених стягнень та наявністю одного заохочення, доводить, що він став на шлях виправлення. Таким чином, сукупність наведених обставин та відбуття більше половини строку покарання дає можливість для застосування до засудженого ОСОБА_8 положень ст. 82 КК України та заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком 8 місяців 18 днів на більш м`яке у виді обмеження волі строком 8 місяців 18 днів.

Згідно п.4 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що судове рішення місцевого суду є незаконним та необґрунтованим та не може залишатися в силі, так як висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та доказам, які, на переконання колегії, оцінено судом поверхово.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Замінити засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі 8 місяців 18 днів, на покарання у виді обмеження волі на строк 8 місяців 18 днів.

Головуючий

Судді