Справа № 180/2081/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Марганці подання заступника начальника Томаківського РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого

встановив:

Заступник начальника Томаківського РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, посилаючись на те, що він став на шлях виправлення. Повторних злочинів не скоював, до адміністративної відповідальності не притягувався, обов`язки, покладені судом, виконував.

Заступник начальника Томаківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 надав заяву про розгляд подання без його пристуності, просив задовольнити клопотання.

Суд, вивчивши матеріали подання, дослідивши надані матеріали особової справи вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні в Томаківському РВ ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області перебуває вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України до одного року обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк закінчився, засуджений правопорушень не вчиняв, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, обов`язки, покладені судом, виконував.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, строк відбування покарання закінчився 20 серпня 2019 року і за період іспитового строку засуджений не допустив за цей час адміністративних правопорушень та такою поведінкою довів своє виправлення.

Як встановлено судом, 3.05.2017 року внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

В матеріалах справи відсутній вирок суду, яким визнано винним та засудженим ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) вважається невинуватою.

Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже, і відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.

Принцип презумпції невинуватості закріплений також у багатьох міжнародних договорах, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку.

Тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення подання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 78 ч. 1 КК України, ст. ст. 372,539 ч. 3,4,5 КПК України, суд -

постановив:

Подання заступника начальника Томаківського РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області, ухваленого 20 серпня 2018 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1