Справа № 461/4571/19
Провадження № 1-кс/461/5461/19
У Х В А Л А
25.06.2019 року.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника захисника засудженого ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України про звільнення з утримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2019 року до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 з утримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)». Свої вимоги мотивує тим, що вироком Бориславського міського суду Львівської області від 05 липня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України, призначене покарання 02 роки 06 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати певні посади. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 21 лютого 2019 року зупинене виконання вироку суду до закінчення розгляду справи за нововиявленими обставинами. Ухвалою цього ж суду від 16 квітня 2019 року заяву засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишено без задоволення. Дана ухвала оскаржена та не набрала законної сили. Крім того, Трускавецьким міським судом Львівської області змінено запобіжний захід ОСОБА_4 на тримання під вартою. В той же час Львівським апеляційним судом 14 червня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, засудженого незаконно продовжують тримати під вартою в Львівській УВП № 19. Просить слідчого суддю звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Засуджений ОСОБА_4 заяву свого захисника підтримав та просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_3 просив суд заяву задовольнити. Пояснив, що на даний час не існує жодного рішення суду, яке б набрало законної сили і було би підставою для тримання ОСОБА_4 під вартою.

В судовому засіданні прокурор заперечила проти звільнення ОСОБА_4 з-під варти. Суду пояснила, що фактично засуджений на даний час відбуває покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 05 липня 2016 року, а до Львівської установи виконання покарань був переведений тимчасово на час розгляду Трускавецьким міським судом кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Тому, на думку прокурора, жодних підстав для звільнення засудженого немає.

Представник установи виконання покарань вирішення заяви ОСОБА_3 залишив на розсуд суду.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення засудженого, його захисника, прокурора та представника установи виконання покарань, слідчий суддя дійшов висновку про безпідставність заяви сторони захисту та відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1-2 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З наданих сторонами матеріалів судом встановлено, що вироком Бориславського міського суду Львівської області від 05 липня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 роки 06 місяців з позбавленням права займати будь-які посади в системі органів внутрішніх справ строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 грудня 2016 року вирок місцевого Бориславського міського суду Львівської області залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 вересня 2018 року вирок Бориславського міського суду Львівської області та ухвалу Апеляційного суду Львівської області відносно ОСОБА_4 залишено без змін, а касаційні скарги засудженого та захисників без задоволення.

Згідно ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2018 року, заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бориславського міського суду Львівської області від 05 липня 2016 року направлено на розгляд до Трускавецького міського суду Львівської області.

Суддею Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_7 07 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 21 лютого 2019 року зупинено виконання вироку Бориславського міського суду Львівської області до закінчення перегляду його за нововиявленими обставинами. Обрано ОСОБА_4 запобіжний захід в вигляді домашнього арешту на строк 60 діб, терміном до 21 квітня 2019 року. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 04 квітня 2019 року задоволено заяву прокурора про відвід судді ОСОБА_7 . Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено для розгляду головуючим суддею ОСОБА_8 .

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 16 квітня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бориславського міського суду Львівської області залишено без задоволення.

Захисником засудженого адвокатом ОСОБА_3 на ухвалу суду від 16 квітня 2019 року було подано апеляційну скаргу, на підставі чого ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 травня 2019 року було відкрите апеляційне провадження.

Крім того, ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 16 квітня 2019 року засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід змінений з домашнього арешту на тримання під вартою до 15 червня 2019 року. Проте, під час апеляційного провадження у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою Львівським апеляційним судом було відмовлено. В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_4 у справі є засудженим, тому щодо останнього не може обиратися, змінюватися, продовжуватися чи скасовуватися запобіжні заходи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи (ч. 3 ст. 206 КПК України).

В той же час, слідчим суддею встановлено наявність вироку Бориславського міського суду Львівської області від 05 липня 2016 року, який набрав законної сили після перегляду Апеляційного суду Львівської області. Цим вироком ОСОБА_4 засуджено до позбавлення волі на 02 роки 06 місяців. За результатами касаційного провадження постановою Верховного Суду від 05 вересня 2018 року вирок залишений без змін.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вказаним вироком суду, а у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» утримується відповідно до ухвали Трускавецького міського суду Львівської області від 10 грудня 2018 року, якою його етаповано з Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» з метою розгляду його заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає необґрунтованою позицію захисника засудженого адвоката ОСОБА_3 щодо безпідставності утримання ОСОБА_4 у Львівській установі виконання покарань, який має статус засудженого та відбуває призначене судом покарання, а не перебуває під дією будь-якого запобіжного заходу. Відтак, у задоволенні заяви про звільнення ОСОБА_4 з-під варти слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 з утримання під вартою.

Повний текст ухвали проголошений 26 червня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1