Код суду 233 Справа № 233/7139/19
Вирок
Іменем України
09 грудня 2019 року м. Костянтинівка
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сейсулан Мардакертського району, Азербайджан, особа без громадянства, має базову середню освіту, не одружений, дітей не має, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, суд -
17 вересня 2019 року у денний час доби, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 знаходилися на ринку, який розташований біля залізничного вокзалу м. Костянтинівка Донецької області, де ходили торговими рядами та здійснювали покупки. У період перебування останніх на ринку у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з реалізатором овочевого відділу ОСОБА_4 , під час якого вони один одного ображали нецензурною лайкою. У результаті конфлікту у ОСОБА_4 раптово з`явилась особиста неприязнь відносно ОСОБА_5 , на ґрунті якої у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення фізичного болю останній шляхом нанесення їй удару.
17 вересня 2019 року приблизно о 13-20 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, вийшов з-за прилавку торгівельного місця та наблизився до ОСОБА_5 . Знаходячись на ділянці місцевості, розташованої біля входу до магазину «Єва» по вул. Краснодарська, 3 в м. Костянтинівка Донецької області, діючи умисно наніс один удар правою ногою в область сідниць останньої, після чого ОСОБА_5 обернулась обличчям до нього та ОСОБА_4 , діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, наніс один удар відкритою долонею правої руки по обличчю ОСОБА_5 . Від нанесеного удару остання, не втримавшись на ногах, впала на асфальтовану поверхню тротуару та вдарилася від падіння потиличною частиною голови об асфальтовану поверхню.
Своїми необережними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку 1-2 ступеню, закритий лінійний перелом тім`яно-потиличної області з переходом на основу черепа, підшкірну гематому потиличної області, посттравматичний субарахноїдальний крововилив у лівій лобовій, скроневій, тім`яній області, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 128 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив, що 17 вересня 2019 року він здійснював торгівлю овочами в районі залізничного вокзалу в м. Костянтинівка. В денний час до його торгівельного місяці підійшла ОСОБА_5 , яку він раніше неодноразово бачив, однак особисто знайомий не був, та почала пропонувати йому інтимні послуги. Він відмовив їй, після чого ОСОБА_5 почала ображати його чоловічу гідність нецензурною лайкою. Він декілька разів просив її припинити образи, однак ОСОБА_5 не зупинялась. Тоді він не витримав, вийшов з-за прилавку та вдарив ОСОБА_5 ногою по сідницях. Але це також не допомогло, ОСОБА_5 повернулась до нього та продовжила лаятись. Тоді він, з метою просто налякати її та прогнати геть від себе, вдарив її по щоці долонею, після чого ОСОБА_5 впала на землю, а він повернувся на свої місце за прилавок. Він побачив, що жінка, яка торгувала навпроти нього, почала надавати якусь допомогу ОСОБА_5 , а потім приїхала машина «Швидкої допомоги», і ОСОБА_5 повезли до лікарні. Пізніше він дізнався, що при падінні ОСОБА_5 вдарилась потилицею об асфальт та отримала травму. Він надавав їй матеріальну допомогу під час лікування, оскільки не бажав настання таких наслідків, дуже шкодує про свій вчинок, щиро розкаявся.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла, яка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 128 КК України як заподіяння необережного тяжкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є злочином невеликої тяжкості, обставини скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимості погашені, на обліках у диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк цілком можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ст. 128 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, і не знаходить підстав для застосування більш суворого покарання.
Однак, з урахуванням характеристики особи обвинуваченого, його критичного ставлення до скоєного, що свідчить про його намір стати на шлях виправлення та перевиховання, та дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно нього положень ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1