КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5174/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року, -
за участю: прокурора захисника підозрюваного потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, яким заборонено підозрюваному цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_1 .
Крім того, покладено на підозрюваного такі обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме :
- прибувати за першою вимогою до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду;
- не відлучатись в м.Києва без дозволу слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до повноважного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю
Виконання ухвали покладено на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, визначено на 60 днів, до 21 жовтня 2019 року, але в межах строку досудового розслідування.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.08.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, невідповідність останньої фактичним обставинам справи, вказує на те, що при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не взяв до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, майновий стан підозрюваного, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та безпідставно відмовив в його задоволенні застосувавши запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Також апелянт зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення в стані наркотичного сп`яніння відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №031-27-2019 від 03.05.2019 року, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вчиняв дії направлені на перешкоджання кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, доводи підозрюваного та його захисника про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
31.01.2019 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.02.2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
02.02.2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_13 підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 01 квітня 2019 включно.
28.03.2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 травня 2019 включно.
24.05.2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 липня 2019 включно.
19.07.2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 серпня 2019 включно, та визначено розмір грошової застави у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 480 250 гривень.
19.07.2019 року за підозрюваного ОСОБА_9 внесено грошову заставу, у зв`язку із чим до останнього 22.07.2019 р. застосовано електронний засіб контролю.
Також 20.08.2019 року ухвалою Київського апеляційного суду вищевказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_13 від 19.07.2019 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , якою надано можливість внести заставу у розмірі 480 250 грн., - скасовано та постановлено нову ухвалу, якою застосовано до підозрюваного запобіжних захід - тримання під вартою строком дії до 01.08.2019 без можливості внесення застави.
22.08.2019 р. слідчий ВР ЗСТ СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КК України, та неможливістю запобігання ризикам уникнення підозрюваного від досудового розслідування та суду, необхідності тримання підозрюваного під вартою, слідчий посилається на обов`язкове врахування характеру та ступеню суспільної небезпечності інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, який хоча раніше не судимий, однак притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, притягується до кримінальної відповідальності у іншому провадженні, яке направлене на розгляд суду, на сьогодні підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який передбачає покарання до 8 років позбавлення волі, що вчинений у стані наркотичного сп`яніння, яким було спричинено смерть потерпілої, при цьому будучи належним чином повідомленим про підозру, у по за процесуальний спосіб ухилявся від виконання рішень слідчого судді, йому відомі адреси проживання потерпілих та свідків у даному провадженні, а тому останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, понятих, продовжити кримінально-карану, суспільно-небезпечну діяльність, а також іншими способами перешкоджати встановленню істини по справі, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
23 серпня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, яким заборонено підозрюваному цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_1 .
Крім того, покладено на підозрюваного такі обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується та вважає, що воно підлягає скасуванню, з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити,сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
01.02.2019 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення (у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але вказують на причетність особи до вчиненого злочину).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим злочином підтверджується наявними у провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_9 до порушень правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, є обґрунтованим, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Крім того, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суддя повинен взяти до уваги особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.
Дослідивши клопотання слідчого та матеріали по розгляду клопотання провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, колегією суддів перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому встановлено, що клопотання слідчого містить посилання на відповідні матеріали, які підтверджують обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні вказаного злочину. Вагомість вказаних доказів не викликає сумнівів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя не надав належної оцінки тій обставині, що на даний час в суді першої інстанції знаходиться на розгляді кримінальна провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України, що свідчить про систематичність злочинів. За таких обставин та зважаючи на тяжкість покарання яке загрожує підозрюваному, характер злочину, його соціальний стан та положення в суспільстві апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні ОСОБА_9 під вартою, а тому щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Застосування щодо ОСОБА_9 зазначеного запобіжного заходу забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, немає. Ті обставини, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений та місце роботи не можуть бути визначальними при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_9 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, що підтверджується вище викладеним.
Крім того, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушень правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального, який спричинив загибель людини, а тому колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи, щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Стосовно тверджень сторони захисту, що строки досудового розслідування закінчені та обрано запобіжний захід поза межами строку досудового розслідування,то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, який перевірив дане твердження під час винесення оскаржуваної ухвали.
Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включаються у строки, передбачені цією статтею.
Тобто клопотанняслідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , подано до суду в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, яким заборонено підозрюваному цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, до 21 жовтня 2019 року, але в межах строку досудового розслідування.
Виконання ухвали та контроль за її виконанням покласти на прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3