Справа №463/9806/19
Провадження №1-кс/463/5119/19
У Х В А Л А

19 листопада 2019 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Личаківського відділу поліції Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , що погоджене прокурором Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002662 від 15 листопада 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мшани Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, який не працює, не одруженого, без постійного місця проживання, тимчасово проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз вироком Самбірського районного суду Львівської області від 5 грудня 2013 року за ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що останній підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0002662 від 15 листопада 2019 року, а саме в тому, що він 14 листопада 2019 року близько 13.00 год., перебуваючи на вулиці Таджицька, 5 у м. Львові, знаючи про те, що в правій кишені пальто потерпілого знаходиться гаманець з коштами, запхав свою руку в кишеню пальто ОСОБА_7 та відкрито заволодів гаманцем потерпілого, після чого з місця події скрився.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 повідомлено 19 листопада 2019 року. З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Просить врахувати, що останній не працює, не одружений, не має постійного місця проживання, неодноразово судимий. А тому вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам. При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний відносно обґрунтованості підозри заперечень не навів, участь у інкримінованому злочині не заперечує. Проте, зазначає, що достатнім буде застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту по місцю проживання його тітки, наміру ухилятись від слідства не має.

Захисник відносно обґрунтованості підозри заперечень не має, виходячи з того, що підозрюваний зізнався у скоєному. Просить застосування до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має фактичне місце проживання і неофіційно працює.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0002662 від 14.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 19 листопада 2019 року.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до п. с ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

При розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_5 підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: допитом потерпілого ОСОБА_7 , допитом свідка ОСОБА_8 , допитом свідка ОСОБА_9 , допитом свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи до впізнання, іншими матеріалами кримінального провадження. Слідчий суддя також враховує, що сам підозрюваний висунуту підозру не оспорює.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, чи продовжити злочинну діяльність, оскільки йому інкримінується вчинення тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, він раніше судимий і відбував покарання у місцях позбавлення волі, на даний час не працює, постійного місця проживання та реєстрації не має. Окрім того, суд погоджується із доводами слідства, що підозрюваний може впливати на потерпілого,який є особою похилого віку та свідків, які викрили його протиправну діяльність.

Окрім того, слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки жодних доказів того, що підозрюваний проживає зі згоди власника на законних підставах у вказаному житлі за адресою: АДРЕСА_1 захистом та підозрюваним не надано, як і доказів того, хто є власником вказаної квартири. Тому запобіжний захід у виді домашнього арешту при таких обставинах не може бути обраний.

Окрім цього, відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Слідчий суддя не погоджується із доводами слідчого щодо наявності підстав, які надають суду право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки на даному етапі слідства відсутні дані про застосування підозрюваним насильства при вчиненні інкримінованих дій. А тому, при обранні запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо підозрюваного слід визначити розмір застави.

У відповідності до положень ч.ч.4,5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя приходить до переконання, що достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і достатнім стримуючим засобом від вчинення іншого правопорушення та втечі буде розмір застави, визначений ст.182 КПК України п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань (№19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення ухвали о 18.30 год. 19 листопада 2019 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 100 350 грн.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1