ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2351/19

Номер рядка у звіті 68

28 листопада 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 та
сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, інвалідом будь-якої групи та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не є, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого: 1) 09 січня 2014 року вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт; 2) 05 жовтня 2018 року вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі, на підставі ст.,ст. 71, 72 КК України - до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 3 роки 5місяців 10 днів, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р.) зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до остаточного покарання 3 роки 3 місяці 1 день позбавлення волі; звільненого від відбування покарання 13.12.2018 з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» по відбуттю строку покарання; судимість в установленому законом не знята та не погашена,

що обвинувачується за ч. 2 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 жовтня 2008 року по справі № 2-1553/2008, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-1553/2008 від 28.10.2008 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, будучи раніше судимим вироком Золотоніського міськрайонного суду від 05.10.2018 за ч. 1 ст. 164 КК України, будучи фізично здоровим та працездатним, відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 20997958 від 26.08.2010 будучи неодноразово попередженим службовими особами Золотоніського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про обов`язок щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_4 , про наявність заборгованості зі сплати аліментів та її суми, про відповідальність передбачену законом у разі несплати аліментів, в період із 01.01.2016 но 05.10.2018 та з 13.12.2018 по 01.06.2019, злісно ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_6 , на неодноразові попередження державного виконавця про відповідальність в разі ухилення від сплати аліментів не реагував, з метою приховування доходів офіційно ніде не працював, заходів щодо офіційного працевлаштування не вживав, до Золотоніського міськрайонного центру зайнятості з метою отримання статусу безробітного за вказаний період не звертався, на обліку не перебував, чим продовжував ухилятися від сплати встановлених рішенням суду на утримання неповнолітнього сина (аліментів), що призвело до виникнення заборгованості по аліментах за період із січня 2016 року по червень 2019 року, у розмірі, що перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів, а саме у сумі 62449,68 гривень.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
24 червня 2019 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Як вбачається з даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 164 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 164 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_4 та призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.
При цьому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 164 КК України у виді 120 годин громадських робіт. На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 червня 2019 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1