Справа № 727/7947/19
Провадження № 1-кп/727/349/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю потерпілої ОСОБА_5

за участю представника потерпілої ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розтоки, Косівського p-ну, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 19.01.2019 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_7 знаходячись на території господарства, де він проживає, що розташоване по АДРЕСА_2 , маючи намір, направлений на жорстоке поводження з тваринами, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, в порушення статті 8 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України від 17.06.1980 року, якою заборонено жорстоко поводитись із собаками, котами і хижими тваринами, безцільно знищувати їх, п.6 ч.2 ст.18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, використовуючи пневматичну гвинтівку, попередньо прицілившись, умисно здійснив кілька пострілів по двом цуценятам собаки невизначеної породи, що належали ОСОБА_5 та знаходились на території господарства власника за адресою: АДРЕСА_3 . Внаслідок одного з пострілів, який влучив у праву сторону грудної клітки в ділянці 6-го міжребір`я цуценя собаки бежево-рудого кольору, відбувся розтив легень та аорти, пневмоторакс, що завдали собаці фізичного страждання та спричинили її загибель від паралічу центрів дихання та серцебиття, внаслідок значної втрати крові через пошкодження легень та аорти.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Вказав суду, що його раніше в житті двічі покусала собака. Внаслідок цього у нього стався стрес. До цих подій сусідські цуценята періодично бігали по його подвір`ю та заважали йому. 19.01.2019 року, приблизно о 15:00 год. він побачив сусідське цуценя на власному подвір`ї. В цей час він також перебував на власному подвір`ї. При цьому, вдома у нього була гвинтівка, яку він взяв та хотів налякати сусідських собак. Здійснив два постріли. Визнав той факт, що в момент, коли він стріляв, безпосередньої небезпеки для нього собаки не становили, однак він думав, що коли собака виросте, то може покусати його та його дітей. На подвір`ї потерпілої в цей час були дві собаки. Стріляючи він хотів попасти собаці в лапу, однак попав у грудну клітину. Умислу вбивати собаку у нього не було. Зазначив, що поштовим переказом відшкодував потерпілій моральну шкоду в сумі 1000 гривень. При цьому, обвинувачений в залі судового засідання попросив вибачення у потерпілої. Вказав суду, що у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати. Заявлений цивільний позов потерпілої визнав частково, а саме на суму 2000 гривень.

Показання ОСОБА_7 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала суду, що 19.01.2019 року приблизно о 15-й годині вона перебувала в церкві. У зв`язку з поганими відносинами з сусідами вона поставила на подвір`ї глуху огорожу та камери спостереження. Її мати повідомила їй, що чула крики на подвір`ї та бачила сусіда. На час приїзду потерпілої додому цуценя ще було теплим. Згодом приїхали поліцейські. Потім вона взяла собаку на рентген та розтин, щоб встановити причину смерті. Сама потерпіла була вдома десь о 16-й годині. Її донька виявила, що собака лежала на землі, а поруч були плями крові. Загибла собака це вже четверта, яка у неї загинула. Ствердила, що, у них з сусідом були напружені стосунки, хоча її собаки на подвір`ї потерпілого не ходили. На відео з камер спостереження видно, як обвинувачений прицілюється та здійснює постріли з гвинтівки по собаках. Її собаки ні на кого не лаяли. Внаслідок вказаних протиправних дій обвинуваченого вона пережила стрес, лікувалась у психіатричній лікарні, у її старої матері був передінфарктний стан, оскільки та постійно згадувала ці події, інша собака постійно вила. У зв`язку з цими подіями був порушений звичайний спосіб її життя. Також, внаслідок цих подій у неї погіршився сон та апетит, була депресія. Підтримала заявлений нею цивільний позов в повному обсязі. Просила стягнути з обвинуваченого на її користь 70000 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_7 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілої та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування за ч.1 ст.299 КК України, як жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, що вчинено умисно та призвело до загибелі тварини, вчинене з хуліганських мотивів, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належать до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується по місцю проживання, колишнього навчання та роботи.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.299 КК України, а саме у вигляді двох років обмеження волі.

При цьому, враховуючи той факт, що обвинувачений є особою раніше не судимою, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає, за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Стосовно заявленого потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 70000 грн., то заявлений цивільний позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Так, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Верховним Судом України в п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 звернуто зокрема увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За наведених обставин суд вважає, що у зв`язку з протиправними діями обвинуваченого був порушений звичайний порядок і спосіб життя потерпілої, вона отримала душевні страждання.

Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру та обсягу спричинених потерпілій страждань у зв`язку з вчиненим обвинуваченим кримінального правопорушення стосовно потерпілої, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), враховуючи погіршення стану здоров`я потерпілої, що підтверджується відповідною довідкою Чернівецької обласної психіатричної лікарні, про те, що остання зверталась за допомогою до лікаря-психіатра з приводу стресу, пов`язаного з вбивством собаки (а.с.17), а також враховуючи те, що був суттєво порушений звичайний спосіб і порядок життя потерпілої, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 10000 грн.

При цьому, враховуючи ту обставину, що обвинуваченим на даний час сплачено потерпілій кошти в сумі 1000 гривень згідно квитанції на переказ готівки, з обвинуваченого підлягає стягненню на користь потерпілої 9000 гривень.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України та призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 2-х років обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 спричинену злочином моральну шкоду у розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: диск з відеофайлами, оглянутий згідно протоколу огляду предметів від 22.01.2019 року, який згідно постанови слідчого від 22.01.2019 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 кошти в сумі 1573,00 (одну тисячу п`ятсот сімдесят три) гривні на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1