ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2740/19 Номер провадження 11-сс/814/298/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.04.2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою клопотання слідчого про накладення арешту на майно - задоволено. Накладено арешт на виявлене та вилучене в ході обшуку 04 квітня 2019 року приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон Samsungj5 з 2 сім-картами Lifecell, Kyivstar; ноутбук ACER Aspire 5750 Series, яке належить ОСОБА_6 із забороною розпоряджатися майном до вирішення питання по суті.

Зобов`язано слідчих та процесуальних прокурорів у кримінальному провадженню за № 0000084 від 01 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 368 КК України повернути власнику ОСОБА_6 мобільний телефон Samsungj5 з 2 сім-картами Lifecell, Kyivstar; ноутбук ACER Aspire 5750 Series на відповідальне зберігання після проведення експертиз.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя керуючись приписами ст. 170 КПК України, прийшов до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, винести нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та повернути майно на яке накладено арешт.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що слідчим суддею було проігноровано його прохання про ознайомлення з матеріалами клопотання слідчого. Крім того, вказав, що слідчим було порушено строк подачі клопотання про накладення арешту на майно до суду, а судом порушено строки його розгляду.
Також вказав, що в клопотанні не вказано та не наведено доказів того, що арештоване майно має ознаки речових доказів.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, апелянта, який підтримав у повному обсязі подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.
Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.
Апелянт- власник майна ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду поданої ним апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явився, прокурор групи прокурорів ГПУ ОСОБА_7 , надав заяву у якій вказав, що прохає розглядати апеляційну скаргу у його відсутність, та прохає залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З матеріалів клопотання вбачається, що ТУ ДБР у м. Полтава здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесене до ЄРДР за №0000084 від 01.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до прокуратури Харківської області звернувся ОСОБА_8 із заявою щодо неправомірних дій з боку співробітників Слобожанського УК ДКП НП України стосовно нього.

В ході досудового розслідування допитаний ОСОБА_8 , який пояснив, що співробітники Слобожанського УК ДКП НП України спільно з ОСОБА_9 вимагають неправомірну вигоду у останнього за не притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що оперативні співробітники Слобожанського УК ДКП НП причетні до крадіжки цифрової крипто валюти з особистого акаунту ОСОБА_8 за допомогою мобільного телефону останнього, що був вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання потерпілого. Водночас, встановлено, що у провадженні Київського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000013 від 04.01.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

28 березня 2019 року ухвалою слідчого судді клопотання про проведення обшуку - задоволено частково. Надано дозвіл в період з 28.03.2019 по 28.04.2019 слідчим першого СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава та процесуальним керівникам - прокурорам у кримінальному провадженні на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає та зареєстрований ОСОБА_6 , з метою виявлення (відшукання): мобільних телефонів, якими користується ОСОБА_6 електронних пристроїв, що можуть містити інформацію про протиправну діяльності останнього, чорнових записів. В іншій частині клопотання - відмовлено.

На підставі вказаної ухвали від 28.03.2019 в ході обшуку 04.04.2019 вищевказаних приміщень виявлено та вилучено речі та документи, а саме: мобільний телефон Samsungj5 з 2 сім-картами Lifecell, Kyivstar; ноутбук ACER Aspire 5750 Series.
05.04.2019 року процесуальний керівник - прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область прокуратури Харківської області юрист 1 класу ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту. Ухвалою від 11.04.2019 року, керуючись приписами ст. 170 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.
На думку колегії суддів таке рішення є вірним.
Положення ч.2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. п.1 ч.2 ст.170 КПК України зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положення ч.10 ст.170 КПК України вказують на те, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону, при вирішенні клопотання про накладення арешту, слідчим суддею дотримано.
З наданих суду матеріалів вбачається, що наведені в клопотанні доводи прокурора про накладення арешту, перевірялись судом першої інстанції.
Досліджуючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні прокурора про арешт та з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність арешту вказаного майна.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Не підтверджуються матеріалами провадження доводи про пропуск строку на звернення з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів провадження, майно було тимчасово вилучене 04.04.2019 року, з клопотанням про накладення арешту на вказане майно прокурор звернувся 05.04.2019 року, що підтверджується накладною квитанцією поштового відправлення ( а.п. 15-16).

Не підтверджуються матеріалами провадження і доводи ОСОБА_6 стосовно того, що в порушення вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя порушив строки розгляду клопотання про накладення арешту на майно, передбачені ст. 172 КПК України.
Як вбачається із матеріалів провадження, в провадження слідчого судді клопотання про арешт майна надійшло 09.04.2019 року та призначено до розгляду 11.04.2019 року, що підтверджується матеріалами провадження.

Майно вилучене в ході обшуку 04 квітня 2019 року приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон Samsungj5 з 2 сім-картами Lifecell, Kyivstar; ноутбук ACER Aspire 5750 Series, яке належить ОСОБА_6 , відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а саме може бути використане як доказ, в рамках вищевказаного кримінального провадження. А тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 є безпідстаними.

Рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону та є обґрунтованою.

Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 409 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2019 року про арешт майна без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4