Справа №639/6252/19
Провадження №1-кс/639/3034/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ув`язненого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу ув`язненого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка подана в порядку статті 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому належної медичної допомоги в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ув`язненого ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому належної медичної допомоги під час утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування скарги ув`язнений ОСОБА_3 зазначає, що в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» систематично порушуються його права на отримання необхідної медичної допомоги, неодноразові звернення до медичної частини СІЗО залишаються без реагування та медична допомога йому не надається.

З пояснень ув`язненого ОСОБА_3 встановлено, що близько 3 років тому йому був встановлений діагноз «виразка шлунку» та він проходив лікування.

На даний час у нього постійно виникають болі в животі, необхідне лікування в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не призначається та медичні препарати не надаються, самопочуття погіршується, у зв`язку із чим він просить забезпечити проведення медичного обстеження в ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова та на підставі рекомендацій лікарів призначити необхідне медичне лікування.

Під час судового засідання ув`язнений ОСОБА_3 доводи скарги підтримав та просив зазначену скаргу задовольнити.
У судовому засіданні представник Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував, пославшись на той факт, що 10.09.2019 року ним як лікарем терапевтом проведено огляд ув`язненого ОСОБА_3 , на момент огляду скарг ув`язненим не заявлялись, загальний стан його здоров`я задовільний та медичної допомоги він не потребував.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, пославшись на необґрунтованість доводів скарги, оскільки в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ув`язненому ОСОБА_3 надається необхідна медична допомога.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З наданих до суду матеріалів встановлено, що 13.04.2018 року ув`язнений ОСОБА_3 прибув до державної установи «Харківський слідчий ізолятор», при проведені первинного медичного огляду скарги не подавались, наявність яких-небудь тяжких захворювань ув`язнений заперечував, на момент огляду - здоровий. Рентгенологічне обстеження органів грудної клітини проведено 16.04.2018 та 04.03.2019 року.

10.09.2019 року проведено огляд ув`язненого ОСОБА_3 лікарем-терапевтом, на момент огляду скарги не заявлялись та загальний стан здоров`я задовільний.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).
Враховуючи пояснення ув`язненого ОСОБА_3 , надані ним під час судового засідання щодо погіршення стану його здоров`я та постійні болі в шлунку, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання уповноважених службових осіб Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях організувати проведення додаткового медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_3 , з урахуванням скарг ув`язненого на погіршення стану здоров`я, із залученням лікаря-терапевта та у разі необхідності лікаря-гастроентеролога, для встановлення наявних в ув`язненого ОСОБА_3 захворювань та призначення необхідного медичного лікування.

При цьому, на даний час не встановлено підстав для залучення до проведення медичного огляду ув`язненого лікарів-спеціалістів КНП «ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова», про що в своїй скарзі просить ув`язнений ОСОБА_3 , у зв`язку з чим в цій частині вимоги за скаргою задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Скаргу ув`язненого ОСОБА_3 , яка подана в порядку статті 206 КПК України, щодо ненадання ув`язненому належної медичної допомоги в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях організувати проведення додаткового медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням скарг ув`язненого на погіршення стану здоров`я, із залученням лікаря-терапевта та у разі необхідності лікаря-гастроентеролога, для встановлення наявних в ув`язненого ОСОБА_3 захворювань та призначення необхідного медичного лікування.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак підлягає обов`язковому виконанню.

Повний текст ухвали складено 16.09.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1