Дата документу 19.07.2019
Справа № 334/3116/19
Провадження № 1-кп/334/593/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який має середню спеціальну освіту, працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20.02.2019, приблизно о 13 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух заднім ходом, рухаючись по тротуару у напрямку від проїзної частини вул. Ладозька, в напрямку будинку № 12 по вул. Ладозька в м. Запоріжжі.

В цей же час, поблизу будинку №12 по вул. Ладозька в м. Запоріжжя, рухаючись по тротуару у попутному із водієм ОСОБА_4 напрямку, попереду нього, йшла пішохід ОСОБА_5 ..

Водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п, 10.9 Правил дорожнього руху України, де вказано: «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», не переконався в безпеці своїх дій, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб та, здійснюючи рух заднім ходом, допустив наїзд задньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 260 МД від 19.04.2019, пішоходу ОСОБА_5 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «закритий перелом правої великогомілкової кістки в нижній третині, перелом зовнішньої кісточки правого гомілко-стопного суглоба з незначним зміщенням кісткових фрагментів, які в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя в момент їх утворення, але такими, що потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більше ніж 21 день.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 9-203 від 23.04.2019 в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобілю «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив суду про обставини дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої через необережність, він здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .. Просив не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки в такому разі він не зможе працювати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, учасниками судового провадження не оспорюються.

Крім пояснень обвинуваченого та визнання ним своєї вини, вина ОСОБА_4 підтверджується: висновком судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод №9-203 від 23.04.2019, висновком судової медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 №260МД від 19.04.2019.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин даного кримінального провадження, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , і які ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого злочину повністю доведена. Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України судом не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винного, його ставлення до скоєного злочину, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 286 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Разом з цим, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки. На думку суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його фактичного проживання.
Речові докази: автомобіль «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1