Ухвала
Іменем України
06 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 443/1464/13-к

провадження № 51-533км17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 , яку він називає заявою, на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року,
встановив:
За вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України (далі КК) із застосуванням статті 70 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року зазначений вирок щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2017 року вказану ухвалу від 13 листопада 2017 року залишено без зміни.
Постановою Верховного Суду від 26 червня 2018 року залишено без зміни ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2017 року про перегляд вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року щодо ОСОБА_4 за нововиявленими обставинами.

03 вересня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 зі змісту якої вбачається, що він не погоджується з рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року. У касаційній скарзі ОСОБА_5 зазначає про порушення його конституційного права на справедливий суд та оскарження судових рішень. Просить допустити кримінальне провадження щодо нього до розгляду у Верховному Суді.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію судового рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК)суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до положень статті 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Тобто, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року, не може бути предметом перегляду касаційного суду.
До того ж, як видно з матеріалів провадження ОСОБА_4 не звертався до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвалиВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року в порядку глави 33 (в редакції Закону № 192-VIII від 12 лютого 2015 року).

З огляду на назначене, немає підстав для перегляду вказаної ухвали Касаційним кримінальним судом Верховного Суду відповідно до положень пункту 1 § 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Отже, зазначене судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а відтак у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись частиною 2 статті 428 КПК, пунктом 15 розділу XI«Перехідні положення» КПК (в редакції Закону № 2147- VIIIвід 03 жовтня 2017 року), Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3