УХВАЛА
24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 148/2235/16
провадження № 51-3084ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
За вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 січня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року вирок змінено у частині застосування статті 72 КК. В решті вирок суду залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор не погоджується із судовим рішенням, просить його скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наступних міркувань.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

Як убачається зі змісту касаційної скарги, прокурор, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, вказує, у тому числі, на невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості та посилається на пункт 3 частини 1 статті 438 КПК як на підставу для здійснення судового провадження в суді касаційної інстанції.
Разом з тим, свою точку зору скаржник належним чином не обґрунтовує та не зазначає в чому саме, на його думку, полягає явна несправедливість призначеного засудженому покарання, як це встановлено статтею 414 КПК, зважаючи на приписи статей 50, 65 КК.
Враховуючи викладене, Суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження.
Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3