Справа № 183/3469/19
№ 1-кп/183/1099/19
В И Р О К
іменем України

25 червня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 :

розглянув у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000110 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, не одруженого, з повною вищою освітою, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 46 (по стройовій частині) від 07 березня 2018 року солдата ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду навідника 2 зенітного артилерійського взводу роти вогневої підтримки 3 парашутно десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Виконуючого обов`язки Президента України про часткову мобілізацію», з 17 березня 2014 року в Україні діє особливий період.
У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04 березня 2015 року № 39 зазначено, що до
ст. 407 КК України внесені зміни та її доповнено ч. 4, яка передбачає відповідальність, за самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду. Зазначені зміни набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 05 березня 2015 року. Таким чином, солдат ОСОБА_3 вчинив злочин в умовах особливого періоду.
13 листопада 2018 року солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
19 березня 2019 року ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області у кримінальному провадженні №0004376 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Таким чином, 13 листопада 2018 року солдат ОСОБА_3 самовільно залишив військову частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за межами військової частини до 19 березня 2019 року.
Крім того, 17 квітня 2019 року строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_3 закінчився. Так, у подальшому, 18 квітня 2019 року, солдат ОСОБА_3 зобов`язаний був прибути до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
Проте, 18 квітня 2019 року солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
13 травня 2019 року солдата ОСОБА_3 було доставлено до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.
Таким чином, 18 квітня 2019 року солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та був незаконно відсутній у розташуванні військової частини до 13 травня 2019 року.
На досудовому розслідуванні між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої під час досудового розслідування обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, взяв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, прокурор та обвинувачений узгодили покарання за ч. 4 ст. 407 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, позитивної характеристики обвинуваченого, з`явлення із зізнанням обвинуваченого, його щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, - із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 6 (шість) місяців.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди.
У обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам Розділу VI КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та його дії кваліфікуються як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду за ч. 4 ст. 407 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів не перебуває.

На підставі викладеного та керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 травня 2019 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком 6 (шість) місяців.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 13.05.2019 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_3 під вартою з 13.05.2019 року по 21.06.2019 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою на гауптвахті.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1