КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 24 вересня 2019 року, апеляційні скарги прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого начальником охорони ТОВ «Гладіус сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді особистої поруки, та адвокату ОСОБА_6 у задоволенні його скарги на незаконне затримання ОСОБА_7 в порядку статті 206 Кримінального процесуального кодексу України.

Частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 про застосування насильства під час затримання та надання медичної допомоги.

Задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_14 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24 вересня 2019 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становити 602 100 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор та захисник в інтересах підозрюваного, кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року та постановити нову ухвалу.
Прокурор просить застосувати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановлена без урахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, без належної оцінки існуючих у провадженні ризиків і є такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
На думку сторони обвинувачення, слідчим суддею не достатньо враховано тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Крім того, не враховано, що злочини у яких підозрюється
ОСОБА_7 вчинені з погрозою застосування насильства відносно свідка ОСОБА_15 , який представляє інтереси юридичної особи, від діяльності якої підозрюваними вимагалися грошові кошти, з погрозою застосування насильства над ним, його близькими родичами, іншими працівниками юридичної особи потерпілого; злочини, передбачені ч. 4 ст. 189 КК України, у складі організованої групи та під керівництвом керівника злочинної організації, до складу якої входила вказана організована група. Визначений альтернативний запобіжний захід застава жодним чином не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі сторона захисту просить відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, задовольнити заяви захисника ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання ОСОБА_7 та застосування до нього насильства.
Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є невмотивованою, містить лише формальний перелік законодавчих підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без встановлення їх наявності та обґрунтованості. Зокрема, в ухвалі відсутній короткий виклад обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , та його правова кваліфікація, обставини, що дають підстави обвинувачувати конкретну особу - ОСОБА_7 - у вчиненні кримінального правопорушення, а також посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, із посиланням на матеріали, що їх підтверджують; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; відсутнє врахування обставин, передбачених статтею 178 КПК України.

Як стверджує захисник, підозра, пред`явлена його довірителю є необґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні. Крім того, визначена застава підозрюваному ОСОБА_7 , є непомірною для нього.
Слідчий суддя не навів посилань на докази та мотивів неврахування доводів сторони захисту з приводу незаконного затримання ОСОБА_7 , застосування до нього тортур та надання медичної допомоги.

До початку розгляду апеляційної скарги, в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор відмовився від поданої ним апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року, оскільки оскаржувана ухвала втратила чинність

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 січня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000009, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.
27 липня 2019 року, в порядку ст. 208 КПК України, затримано підозрюваного ОСОБА_7 та того ж дня повідомлено про підозру, а саме:
- в участі у злочинній організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочинку, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України;
- у вимаганні з погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами, вчиненого організованою групою, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
29 липня 2019 року старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят діб у межах строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року вказане клопотання задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24 вересня 2019 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становити 602 100 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, вислухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_7 , в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінальних правопорушень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як досудове розслідування ще триває і збір доказів не закінчено; незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не всім особам, причетним до злочинів злочинних угруповань, повідомлено про підозру, тобто ОСОБА_7 може розголосити їм таємницю досудового розслідування, так як отримав копії матеріалів, повідомити дані про потерпілих та свідків, сприяти їх переховуванню; вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Враховуючи викладене, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дані, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 , під вартою, матеріали судової справи не містять.

Твердження апелянта про те, підозра пред`явлена ОСОБА_7 є необґрунтованою, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, посилання захисника на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Що стосується доводів захисника з приводу незаконного затримання ОСОБА_7 , то вони є необґрунтованими, оскільки, як зазначив слідчий суддя, з чим погоджується колегія суддів, обставини на які посилається захисник не знайшли свого підтвердження, а відтак і не тягнуть за собою визнання такого затримання незаконним, так як воно відбулось у відповідності до норм Кримінального процесуального кодексу України.
Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається сторони захисту підлягають перевірці під час розгляду кримінального провадження по суті в судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Разом з тим, слідчий суддя допустив помилку при обчисленні у гривнях розміру 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме вказав, що цей розмір складає 602 100 гривень, тобто виходив із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2 007 гривень, який встановлений з 01 липня 2019 року. Визначаючи розмір застави, слідчий суддя повинен виходити з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто з грошової суми, що дорівнює місячному розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року 1 921 гривні.

Отже, незважаючи на те, що на теперішній час прожитковий мінімум складає 2 007 гривень, але для визначення розміру застави до кінця цього року необхідно обчислювати прожитковий мінімум, виходячи з розміру 1 921 гривень, який був встановлений відповідним законом станом на 01 січня 2019 року, тобто в даному випадку 300 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 576 300 гривень.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді в частині визначення суми застави скасувати, постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити розмір застави, в решті залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргоюпрокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року,- закрити, у зв`язку з відмовою прокурора від поданої апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року, в частині визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становити 602 100 грн., - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу, розмір застави, встановлений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 300 грн. у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок 2186).

В рештіухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/4708/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16
Категорія ст.183 КПК Доповідач ОСОБА_1