Справа № 307/3569/19
Провадження № 1-кс/307/1990/19
У Х В А Л А
іменем України
18 листопада 2019 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Тячівської місцевої прокуратури про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 15 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Вказує на те, що 14 листопада 2019 року, близько 19 години 30 хвилин, в смт. Дубове, по вул. Вітерна, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який отримав тілесні ушкодження та був доставлений на лікування в тячівську РЛ №1.
Під час виїзду на місце події за вказаною вище адресою, з місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 ,власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_3 та який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 в якості речового доказу.

Постановою слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 15 листопада 2019 року автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 ,визнано речовими доказом по кримінальному провадженні №0000310 від 15 листопада 2019 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_3 .

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просить клопотання задовольнити. Крім цього зазначив, що по даному провадженні ще не проведені жодні експертизи.

Особа, у володінні та користуванні якої перебуває тимчасово вилучене майно автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання не заперечував.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 15 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 15 листопада 2019 року автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 ,визнано речовими доказом по кримінальному провадженні №0000310 від 15 листопада 2019 року, і вирішено зберігати на майданчику ДП МВС України "Інформ-Ресурси" при Тячівському ВП ГУНП в Закарпатській області.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Відповідно до положень п. 1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

За правилами ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

А тому, керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 15 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_3 та який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,жителя АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1