Справа № 505/2096/19
Провадження № 1-кп/507/115/2019
Номер рядка звіту 91
В И Р О К
09.12.2019 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Агдаш Республіки Азербайджан, азербайджанця,
громадянин Азербайджану, не працюючого, тимчасово
проживаючого за адресою
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села
Новий Мир Котовського району, Одеської області, з середньою
освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою:
фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
українця, громадянина України, уродженця м. Котовськ Одеської
області, не працюючого, учня 11 класу Куяльницької ЗОШ І-ІІІ
ступенів, зареєстрованого за адресою:
не судимого,
всіх трьох в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8
сторони захисту - обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
законного представника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_12 ,
представника служби в справах дітей Любашівської РДА: ОСОБА_13
перекладача ОСОБА_14
ВСТАНОВИВ:
02.05.2019 приблизно о 1 годині обвинувачений ОСОБА_3 , разом із обвинуваченим ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , перебуваючи біля кафе-бару «Перлина», який розташований за адресою: Одеська область, м. Подільськ, Привокзальна площа, 3в, побачили раніше не знайомого їм потерпілого ОСОБА_7 та вирішили відкрито, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, незаконно заволодіти його майном, щоб в подальшому цим майном розпорядитись на власний розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 в той же день і час, перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, а також розуміючи, що їхні злочинні дії є помітними для потерпілого ОСОБА_7 , з метою подолання можливого супротиву, застосували до останнього насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, у вигляді нанесення декількох ударів кулаками рук та ногами по його обличчю, тулубу та кінцівках, у результаті чого, ОСОБА_7 не втримавши рівновагу, впав на землю знаходячись в свідомості. Після цього, ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 спробували заволодіти майном ОСОБА_7 , однак останній піднявся на ноги та почав втікати через пішохідний міст в напрямку бульвару Бірзульського, який розташований у м. Подільськ Одеської області.
Після цього, ОСОБА_3 , разом із обвинуваченим ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, наздогнали потерпілого ОСОБА_7 по бульвару Бірзульському та нанесли останньому удари в область ніг, від чого ОСОБА_7 впав на землю, після чого ОСОБА_3 , разом із обвинуваченим ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 відкрито, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, обшукали кишені штанів та куртки потерпілого ОСОБА_7 і заволоділи належним останньому мобільним телефоном марки "Ergo", вартістю 1200,00 гривень разом із сім-картами оператора ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 50,00 гривень та оператора «Київстар», вартістю 50,00 гривень, грошовими коштами в сумі 800,00 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 .
Незаконно заволодівши вказаним майном, ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2100,00 гривень та розпорядилися вказаним майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за які передбачена відповідальність за ч.2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєні інкримінуємого йому діяння визнав частково та пояснив, що дійсно 01.05.2019 року у вечірній час він знаходився в барі «Перлина» в м.Подільськ разом із ОСОБА_5 . З ними за столиком сидів потерпілий ОСОБА_7 . В нічний час вони вийшли на вулицю і потерпілий почав його ображати. Вони втрьох відійшли до пішохідного мосту, де він наніс потерпілому удар ногою по ногах, а також ОСОБА_5 , наніс декілька ударів потерпілому, після чого останній почав тікати від них через пішохідний міст. Вони направилася за ним. ОСОБА_4 в цей час також підійшов до них і, побачивши, що потерпілий тікає почав його наздоганяти. ОСОБА_15 наздогнав потерпілого і повалив на землю. Коли він з ОСОБА_5 підійшли до потерпілого, то ОСОБА_15 сказав, що його не потрібно бити і він з ним пішли на пішохідний міст, а ОСОБА_5 залишився біля потерпілого і розмовляв з ним. Вони повернулись до потерпілого, забрали ОСОБА_5 і пішли до мосту. Проходячи по мосту ОСОБА_15 показав телефон. Вину визнає частково, так як дійсно наносив удари потерпілому, однак ніяких речей не забирав та не бачив, щоб хтось забирав речі потерпілого. Просив суворо не карати, не позбавляти волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєні інкримінуємого йому діяння визнав частково та пояснив, що дійсно 01.05.2019 року у вечірній час він знаходився в барі «Перлина» в м.Подільськ разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ними за столиком сидів потерпілий ОСОБА_7 . В нічний час вони вийшли на вулицю і потерпілий почав ображати ОСОБА_16 . Вони втрьох відійшли до пішохідного мосту, де ОСОБА_16 наніс потерпілому удар ногою по ногах, а також він наніс декілька ударів потерпілому, після чого останній почав тікати від них через пішохідний міст. Вони направилася за ним. ОСОБА_4 в цей час також підійшов до них і, побачивши, що потерпілий тікає почав його наздоганяти. ОСОБА_15 наздогнав потерпілого і повалив на землю. Коли він з ОСОБА_16 підійшли до потерпілого, то ОСОБА_15 сказав, що його не потрібно бити і з ОСОБА_16 пішли на пішохідний міст, а він залишився біля потерпілого і розмовляв з ним. ОСОБА_16 і ОСОБА_15 повернулись до нього з потерпілим і вони пішли до мосту, а потерпілий пішов в іншу сторону. Проходячи по мосту ОСОБА_15 показав телефон. Вину визнає частково, так як дійсно наносив удари потерпілому, однак ніяких речей не забирав та не бачив, щоб хтось забирав речі потерпілого. Просив суворо не карати, не позбавляти волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні інкримінуємого йому діяння визнав частково та пояснив, що дійсно 01.05.2019 року у вечірній час він знаходився в барі «Перлина» в м.Подільськ разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_5 . З ними за столиком сидів потерпілий ОСОБА_7 . В нічний час вони вийшли на вулицю і потерпілий почав ображати ОСОБА_16 . ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та потрепілий відійшли до пішохідного мосту. Він побачив, що між ними почалась штовханина, підбіг до них і наніс удар кулаком в обличчя потерпілому, після чого останній почав тікати від них через пішохідний міст. Він побіг за потерпілим і за мостом збив його з ніг. Він тримав його руки за спиною, однак удари не наносив. В цей час він побачив, що на землі лежить телефон і забрав його собі в кишеню. В цей час до нього підійшли ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . Він сказав, що потерпілого бити не треба і разом із ОСОБА_16 пішли до мосту, а ОСОБА_5 залишився розмовляти з потерпілим. Вони повернулись до потерпілого і забрали ОСОБА_5 . Телефон потерпілого він показав ОСОБА_16 та ОСОБА_18 вже на мосту, коли йшли від потерпілого. Телефон він віддав своєму знайомому. Вину визнає частково, так як дійсно наносив удари потерпілому та забрав телефон, який лежав на землі. Він ніяких речей з кишень потерпілого не забирав і не бачив, щоб хтось забирав якість речі у потерпілого з кишень. Просив суворо не карати, не позбавляти волі.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх вина в скоєні інкримінованого їм злочину повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченими інкримінованого їм злочину, зокрема:
-протоколом огляду місця події від 02.05.2019 року з фототаблицями з якого видно, що було оглянута територія біля місцевість на площі Привокзальній в м.Подільськ Одеської області. Вказана ділянка місцевості заасфальтована, зі східної сторони ділянки знаходиться магазин «Сонечко» та кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Із західної сторони від вказаної ділянки знаходиться залізничний перон станції Подільськ та пішохідний міст, що веде через перон та залізничні колії на захід (т.1 а.с. 110-113);
-свідченнями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 01.05.2019 року у вечірній час перебував в кафе-барі «Перлина» в м.Подільськ Одеської області і відпочивав. В барі також знаходились і обвинувачені. Через деякий час він вийшов на вулицю до пішохідного мосту в туалет. ОСОБА_5 та ОСОБА_16 пішли з ним. Підійшовши до мосту, ОСОБА_5 крикнув «пора» і хтось із обвинувачених наніс йому удар і хотіли кинути на землю. Він відштовхнув одного з обвинувачених і побіг через міст, а обвинувачені побігли за ним. Крім того, до них також приєднався і ОСОБА_4 . Далі по вулиці його збили з ніг і він впав на землю. ОСОБА_4 сів йому на спину і не давав піднятись, а інші обвинувачені наносили йому удари. В цей час обвинувачені забрали з кишень кошти, банківську картку, а також мобільний телефон та документи. Хто конкретно з обвинувачених забирав його речі він не бачив, так як лежав обличчям до землі. Речі обвинуваченні забирали втрьох. Крім того, обвинувачені вимагали сказати пін-код від банківських карток. Він назвав якийсь пін-код, обвинувачені віддали йому документи і пішли в бік мосту. Він трохи полежав на землі, після чого він звернувся до поліції з приводу побиття та викрадення його речей. Він вважає, що в разі відшкодування обвинуваченими йому матеріальних збитків, їм можливо призначити не суворе покарання.
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.05.2019 року з якого видно, що потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих впізнав на фото № 2 особу, яка заволоділа його коштами. Згідно довідки до протоколу на фото №2 зображений громадянин ОСОБА_3 (т.1 а.с. 116-117);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.05.2019 року з якого видно, що потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих впізнав на фото № 3 особу, яка заволоділа його коштами. Згідно довідки до протоколу на фото №3 зображений громадянин ОСОБА_5 (т.1 а.с. 118-119);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.05.2019 року з якого видно, що потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих впізнав на фото № 3 особу, яка заволоділа його коштами. Згідно довідки до протоколу на фото №3 зображений громадянин ОСОБА_4 (т.1 а.с. 120-121);
-протоколом освідування особи від 03.05.2019 року з фото таблицями з якими видно, що у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: на повіці лівого та правого ока синці та подряпини (т.1 а.с. 124-129);
-висновком експерта № 38 від 16.05.2019 року з якого видно, що у ОСОБА_7 виявлені легкі тілесні ушкодження, а саме: синець верхньої та нижньої повіки лівого ока, садно верхньої повіки лівого ока, крововилив в білкову оболонку лівого очного яблука, садно лівої надбрівної області, синець верхньої повіки правого ока, які могли утворитись внаслідок дії тупого предмета, якими можливо могли бути кулаки та взуті ноги 01.05.2019 року (т.1 а.с. 134);
-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.05.2019 року з якого видно, що на підставі ухвали слідчого судді в кафе «Перлина» було вилучено з камер відео спостереження відеозапис подій з 00 год. 00 хвилин до 01 години 30 хвилин 02 травня 2019 року (т.1 а.с. 139-141);
-оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер відео спостереження кафе «Перлина» подій з 00 год. 00 хвилин до 01 години 30 хвилин 02 травня 2019 року та протоколом огляду предмета від 17.05.2019 року з яких видно, що 02.05.2019 року в період часу з 01 години до 01:02:33 год. особи зовні схожі на ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,, ОСОБА_3 відходять від входу кафе-бару «Перлина» та направляються в бік пішохідного залізничного мосту (т.1 а.с. 142-143);
-заявою ОСОБА_19 , який добровільно видав працівникам поліції телефон марки «ERGO», який придбав у ОСОБА_4 (т.1 а.с. 144);
-протоколом огляду телефон марки «ERGO» від 03.05.2019 року з якого видно, що вказаний телефон знаходиться в робочому стані (т.1 а.с. 145-150);
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 03.05.2019 року, з якого видно, що потерпілий ОСОБА_7 в телефоні під номером два впізнав свій телефон, яким заволоділи невстановлені особи 02.05.2019 року (т.1 а.с. 151);
-постановою від 03.05.2019 року про визнання телефону марки «ERGO» в якості речового доказу (т.1 а.с. 152);
-розпискою потерпілого ОСОБА_7 від 03.05.2019 року з якої видно, що телефон марки «ERGO» переданий йому на зберігання (т.1 а.с. 153)
-висновком експерта № 120-СП від 13.05.2019 року з якого видно, що вартість телефону марки «ERGO» моделі В504 UNIT станом на 01.05.2019 року становить 1200 грн. (т.1 а.с. 159-164);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2019 року із підозрюваним ОСОБА_5 із застосуванням відеозапису з якого видно, що ОСОБА_5 в присутності понятих та захисника на місцевості показав та розказав як він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заволоділи майном ОСОБА_7 . При цьому пояснив, що 02.05.2019 року вони втрьох знаходились в кафе-бар «Перлина» в м.Подільськ. ОСОБА_3 в нічний час попросив покликати військового до пішохідного мосту. Коли вони втрьох підійшли до мосту, то ОСОБА_3 почав наносити удари потерпілому ззаду, наскочив на нього. Однак потерпілий вирвався і побіг. Вони побігли за ним, а також побіг і ОСОБА_4 ОСОБА_4 догнав потерпілого та збив його з ніг, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 почали діставати речі потерпілого та гроші (т.1 а.с. 189-192);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2019 року із підозрюваним ОСОБА_3 із застосуванням відеозапису з якого видно, що ОСОБА_3 в присутності понятих та захисника на місцевості показав та розказав як він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заволоділи майном ОСОБА_7 . При цьому пояснив, що 02.05.2019 року вони втрьох знаходились в кафе-бар «Перлина» в м.Подільськ. ОСОБА_5 в нічний час пішов з потерпілим до пішохідного мосту. Коли вони втрьох підійшли до мосту, то ОСОБА_5 вдарив потерпілого кулком, а він вдарив ногою. Однак потерпілий вирвався і побіг. Вони побігли за ним, а також побіг і ОСОБА_4 . ОСОБА_4 догнав потерпілого та збив його з ніг, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наносили удари ногами потерпілому, а потім дістали речі потерпілого та гроші (т.1 а.с. 193-196);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2019 року із підозрюваним ОСОБА_4 із застосуванням відеозапису з якого видно, що ОСОБА_4 в присутності понятих на місцевості показав та розказав як він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заволоділи майном ОСОБА_7 . При цьому пояснив, що 02.05.2019 року вони втрьох знаходились в кафе-бар «Перлина» в м.Подільськ. Він бачив як потерпілий, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 пішли до пішохідного мосту. Коли вони втрьох підійшли до мосту, то між ними почалася бійка. Однак потерпілий вирався і побіг. Вони втрьох побігли за ним. Він зупинив потерпілого, вони штовхались і він впав на землю. Він тримав потерпілого, а ОСОБА_5 перевіряв кишені. Він забрав у потерпілого з кишені телефон, який потім віддав знайомому (т.1 а.с. 198-201);
-довідкою про вартість з якої видно, що вартість сім картки мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» становить 50 грн., вартість сім картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» становить 50 грн. (т.1 а.с. 230);
Свідчення обвинувачених в частині того, що в них не було умислу та зговору на відкрите заволодіння майном потерпілого, а також, що вони з кишень потерпілого не забирали телефон, банківські картки та гроші, суд не приймає до уваги виходячи зі слідуючого. Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.
Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що ніяких конфліктів з обвинуваченими в нього не було. Коли його повалили на землю, то двоє осіб забрали з його кишень банківські картки та телефон, а за вказівкою третього обвинуваченого ще й гроші. Після заволодіння банківськими картками потерпілого, обвинувачені вимагали в нього пін код від картки. Вказані свідчення потерпілого повністю підтверджуються даними слідчих експериментів з обвинуваченими, які проведено в присутності понятих та адвокатів. При проведенні слідчих експериментів ніяких зауважень не надійшло, обвинувачені добровільно розказували і показували всі обставини вчиненого, що підтверджується протоколами слідчих експериментів, при проведенні яких було застосовано безперервний відеозапис. Будь-яких даних, що впливу на обвинувачених з боку працівників поліції чи потерпілого, під час перегляду вищевказаних відеозаписів не встановлено. Відсутність перекладача при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_3 на думку суду, не може бути безумовною підставою для визнання вказаного доказу недопустимим, так як обвинувачений ОСОБА_16 володіє російською мовою, слідчий експеримент проводився в присутності понятих та адвоката, він свідчення давав російською мовою. Крім того, після того, як потерпілий почав тікати від обвинувачених, вони його наздогнали і, діючи спільно, заволоділи його майном.
Тому, свідчення обвинувачених в частині того, що вони з кишень потерпілого нічого не забирали і під час слідчого експерименту на них чинився тиск з боку працівників поліції, а також ОСОБА_16 не надано перекладача, судом розцінюється як бажання пом`якшити відповідальність за скоєне.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинувачених.
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інкримінованому їм злочині, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.
Дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, проживає з матір`ю, не працює, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до досудової доповіді виправлення ОСОБА_5 не можливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. Однак, в разу звільнення від відбування покарання орган пробації вважає за доцільне покладення на правопорушника обов`язків відповідно до закону (т.1 а.с. 89-91, 232, 249 т. 2 а.с. 2, 4).
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до досудової доповіді виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства (т.1 а.с. 84-86, 231, 244, 245, т.2 а.с. 1, 5).
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, 22 березня 2019 року спеціалістом Подільського РВ ГУДМС України прийнято рішення про примусове повернення в країну походження ОСОБА_3 в зв`язку з порушенням ним правил перебування іноземців в Україні. Відповідно до досудової доповіді виправлення ОСОБА_3 можливе у винятковому порядку за умови додаткових обов`язків застосування додаткових заходів, що необхідні для мінімізації виявлених факторів ризику (т.1 а.с. 93-95, 233-239, 247, 250, т.2 а.с. 3).
При обранні покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 олги відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, що посягають на власність особи, дані про особи обвинувачених, думку потерпілого про призначення не суворого покарання в разі відшкодування збитків.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжуть покарання ОСОБА_5 не має.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 олги відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України не має.
За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи роль кожного обвинуваченого в скоєні злочину, вважає за можливе призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ч.2 ст. 186 КК України. Враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше не судимі, характеризуються посередньо, збитки частково відшкодовані, а також те, що ОСОБА_5 вчинив злочин в неповнолітньому віці, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання із застосуванням іспитового строку. Приймаючи до уваги, що 22 березня 2019 року спеціалістом Подільського РВ ГУДМС України прийнято рішення про примусове повернення в країну походження ОСОБА_3 в зв`язку з порушенням ним правил перебування іноземців в Україні, суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, так як застосування іспитового строку фактично унеможливить виконання вироку, так як ОСОБА_3 не має законних підстав для знаходження в Україні. При цьому вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених, цілком відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам винних.
Враховуючи покарання, яке може бути призначене ОСОБА_3 , а також те, що він може ухились від його відбування, скоїти нові правопорушення, а також те, що він не має законних підстав для знаходження на території України, суд вважає необхідним залишити до вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою.
Процесуальні витрати в сумі 471 грн. 03 коп. за проведення експертизи, належить стягнути з обвинувачених на користь держави.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 75, 76, 104 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити їм покарання по чотири роки позбавлення волі кожному.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання з 07 травня 2019 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 та п.п. 2, 4 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати на межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 471 грн. 03 коп. в рівних частинах, тобто по 157 грн. 01 коп. з кожного.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: мобільний телефон «ERGO», що зберігається у потерпілого ОСОБА_7 залишити йому за належністю (т.1 а.с. 153).
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя Любашівського

районного суду

Одеської області: ОСОБА_1