Провадження № 1-кс/344/8192/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 00000056 від 05.10.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в якому з метою забезпечення заявленого прокурором цивільного позову просив накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.212 КК України ОСОБА_5 , зокрема шляхом заборони підозрюваному відчужувати та розпоряджатися наступним нерухомим майном: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлі за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка загальною площею 0,12 га із кадастровим номером :01:007:0083; земельна ділянка загальною площею 0,1 га із кадастровим номером :04:001:0239; земельна ділянка загальною площею 0,1 га із кадастровим номером :00:063:0741.

Клопотання обґрунтовано тим, що встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, складено письмове повідомлення про підозру за ч.2 ст.212 КК України, яке 15.08.2019 засобами поштового зв`язку направлено ОСОБА_5 , в зв`язку із його неявкою на неодноразові виклики до органу досудового розслідування.

Крім того, 16.08.2019 прокурором у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заявлено цивільний позов у порядку ст.128 КПК України про стягнення в солідарному порядку шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 1 895 567 грн. А тому, на даний час виникла необхідність в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Зокрема встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, є власником наступного нерухомого майна, а саме:

квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

будівлі за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельної ділянки загальною площею 0,12 га із кадастровим номером :01:007:0083;

земельної ділянки загальною площею 0,1 га із кадастровим номером :04:001:0239;

земельної ділянки загальною площею 0,1 га із кадастровим номером :00:063:0741.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання посилаючись на подані письмові заперечення.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до приписів ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 15.08.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

16.08.2019 прокурором у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заявлено цивільний позов у порядку ст.128 КПК України про стягнення в солідарному порядку шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 1 895 567 грн.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 є власником наступного нерухомого майна, а саме:

квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

будівлі за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельної ділянки загальною площею 0,12 га із кадастровим номером :01:007:0083;

земельної ділянки загальною площею 0,1 га із кадастровим номером :04:001:0239;

земельної ділянки загальною площею 0,1 га із кадастровим номером :00:063:0741.

З довідки також вбачається, що на зазначене майно накладений арешт. Обтяження встановлено в інтересах ОСОБА_7 .

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що на даний час в суді розглядається справа про розподіл майна подружжя, що на думку слідчого судді може вплинути на права ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує,що стороною обвинувачення не надано відомостей про вартість майна, а тому в порядку ст. 173 КПК України слідчий суддя позбавлений можливості визначити розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_5 завданням кримінального провадження, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та розміру заявленого цивільного позову.

Крім того, на підставі складеного акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ Західгазтех від 11.08.2012 року рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року стягнуто з ТОВ Західгазтех в дохід бюджету податковий борг в сумі 2973182 грн. 56 коп.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу, вважаю, що підстав для задоволення даного клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1