Провадження № 1-кс/643/7119/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005888 від 30.10.2019 за ч. 1 ст. 309 КК України,-

встановив :

До Московського районного суду м. Харкова 04.11.2019 надійшло клопотання старшого слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів в порядку п.1 ч.2 ст. 170 КПК України на майно, яке вилучено під час проведення 29.10.2019 огляду місця події м. Харків, вул. Світла,6А; накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів в порядку п.1 ч.2 ст. 170 КПК України на майно, яке вилучено під час проведення 29.10.2019 огляду місця події за адресою м. Харків, вул. Світла,6А, а саме: гаманець коричневого кольору з написом « BVEI*S» в якому у боковому кармані згорток червоного кольору в якому дві таблетки білого кольору та згорток з фольги з порошковою речовиною.; грошові кошти у розмірі 500 гривень ЛГ 0033329, які вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному в п.п.1.1.-1.3 до Порядку, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання досудового слідства і суду», затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ході проведеного 29.10.2019 огляду місця події м. Харків, вул. Світла, 6А, було виявлено та вилучено: гаманець коричневого кольору з написом « BVEI*S» в якому у боковому кармані згорток червоного кольору в якому дві таблетки білого кольору та згорток з фольги з порошковою речовиною.; грошові кошти у розмірі 500 гривень ЛГ 0033329, які вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивченням матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучені предмети зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та набуті кримінально протиправним шляхом, а також можуть бути використані в якості речових доказів у кримінальному провадженні оскільки свідчать про вчинення злочину та містять дані про обставини його вчинення.

Сторона обвинувачення зазначає, що вилучене, в ході проведення огляду, майно у вигляді предметів є засобами чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, набуто кримінально протиправним шляхом є необхідність у накладенні на нього арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п.1 ч.2 ст. 170 КК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, надав заяву, в якій він просить проводити судове засідання по клопотанню про накладення арешту на майно без його участі. Клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0005888 від 30.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

29.10.2019 проведено огляд місця події м. Харків, вул. Світла, 6А, з 14.40 год. до 15.40 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 29.10.2019, вилучено вказане в клопотанні майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 29.10.2019 огляду місця події, а саме: гаманець коричневого кольору з написом « BVEI*S» в якому у боковому кармані згорток червоного кольору в якому дві таблетки білого кольору та згорток з фольги з порошковою речовиною.; грошові кошти у розмірі 500 гривень ЛГ 0033329, які вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання арештованого майна у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», а саме предмети в камері зберігання речових доказів Московського ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1