УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , представників заінтересованої особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання власника ПрАТ «Краплинка» ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0012133 від 15.11.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України -
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання власника ПрАТ «Краплинка» ОСОБА_6 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.11.2018, в межах кримінального провадження № 0012133 від 15.11.2018.
Клопотання обгрунтовано тим, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012133, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.11.2018 (справа № 761/44635/18) накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ПрАТ «Краплинка» з метою збереження речових доказів, а також передати арештоване майно на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - арбітражному керуючому, ліквідатору ПрАТ «Краплинка», що в свою чергу фактично підмінює рішення суду в господарській справі про банкрутство ПрАТ «Краплинка» та порушує права всіх учасників господарського процесу.

Однак, як в клопотанні слідчого про арешт майна так і в ухвалі слідчого судді відсутні будь-які відомості про те, яким чином орган досудового розслідування, прокурор можуть використати майно, на яке накладено арешт, в якості речового доказу, зокрема чи зберегло таке майно на собі сліди злочину, чи може таке майно слугувати доказом факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, чи набуто це майно кримінальна протиправним шляхом чи отримано юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, заявник у скарзі зазначає, що у вказаній ухвалі не зазначено, які саме матеріали кримінального провадження, здобуті в ході досудового розслідування, послугували підставою для розумних підозр вважати, що арештоване майно є доказом злочину.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0012133, станом на 21.11.2018 року у кримінальному провадженні відсутні особи, яким повідомлено про підозру та відсутні відомості про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження. Крім того, статтею 96-3 КК України визначено виключний перелік злочинів, передбачених законом про кримінальну відповідальність за якими до юридичної особи можуть бути застосовані заходи кримінально-правого характеру, тобто може здійснюватися провадження щодо цієї юридичної особи в порядку визначеному КПК України, та до цього переліку не входять злочини передбачені ст. 388 КК України.

Узагальнюючи вищевикладене, заявник вважає, що арешт на рухоме та нерухоме майно ПрАТ «Краплинка» накладено необгрунтовано та підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю будь-яких правових підстав та законної мети накладення слідчим суддею такого арешту у відповідності до положень ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, відсутності будь-якої шкоди завданої заявнику (потерпілому) кримінальним правопорушенням чи іншими діями власника майна або інших осіб у віданні, яких перебуває таке майно, неможливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні, відсутністю ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України та наявності достатніх підстав вважати, що події злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України про яке заявляє ПАТ «Сбербанк» взагалі не існує.

Представник власника майна у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши сторін у даному кримінальному провадженні, дійшов висновку про таке.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012133, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.11.2018 (справа № 761/44635/18) накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ПрАТ «Краплинка» з метою збереження речових доказів, а також передати арештоване майно на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - арбітражному керуючому, ліквідатору ПрАТ «Краплинка», що в свою чергу фактично підмінює рішення суду в господарській справі про банкрутство ПрАТ «Краплинка» та порушує права всіх учасників господарського процесу.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме цивільного позову, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається у випадках, зокрема, якщо слідчий або прокурор не доведуть, що може бути виконане завдання, для виконання якого вказані особи звертаються з відповідним клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, з-поміж іншого, є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ст. 98 КПК до речових доказів кримінальний процесуальний закон відносить, серед іншого, об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Підставою для прийняття такого рішення стали встановлені під час досудового розслідування обставини, зокрема, що нерухоме та рухоме майно ПрАТ «Криплинка», визнано речовими доказами, тобто відповідають критеріями, зазначеними у ст. 98 КПК України, а також з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме цивільного позову.

Вказаний арешт на майно накладався, оскільки вони відповідали критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З тексту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року вбачається, що дане нерухоме майно є предметом кримінального правопорушення, а додані до клопотання матеріали містили достатньо даних щодо необхідності арешту вказаного майна. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається власник ПрАТ «Краплинка», в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання власника ПрАТ «Краплинка» ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0012133 від 15.11.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України залишити без задоволення
Заяву ліквідатора ПрАТ «Краплинка» арбітражного керуючого ОСОБА_7 про залишення без розгляду клопотання власника ПрАТ «Краплинка» ОСОБА_6 про скасування арешту майна повернути останньому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1