Справа № 524/6667/19
Провадження №1-кс/524/3933/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2019 слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кротенки Полтавського району Полтавської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, не одруженої, раніше не судимої,-
підозрюваної в кримінальному провадження внесеному до ЄРДР за №000272 від 23.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальник СВ Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області майор поліції ОСОБА_6 , звернулась із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 ..
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою, виконуючою організаційно-розпорядчі функції та адміністративно-господарські функції, наділена роботодавцем правомочністю по зберіганню ввіреного майна підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючих їх настання, з метою привласнення майна (грошових коштів) ФОП ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно, в період часу з 13.07.2015 по 26.03.2016, перебуваючи на своєму робочому місці - в аптечному пункті № 2 аптеки № 1 м. Горішні Плавні/колишня назва м.Комсомольськ/, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , під час продажу ввірених їй лікарських засобів та інших товарно-матеріальних цінностей за готівку, одержані грошові кошти, які надходили від покупців за товар готівкою проводила по касовому апарату як безготівкові, вилучала та привласнювала, а з метою приховування та маскування вказаних незаконних дій, у фіскальних чеках по Z-звітах касових апаратів МИНИ-ФП (фиск. № ) та ИКС (фиск. № ), які зареєстровані за вказаним аптечним пунктом, ставила відмітку про безготівковий розрахунок по POS-терміналу № S1PL0H9Y (Ingenico iCT220 GPRS), закріпленому за вказаними касовими апаратами, проте фактично грошові кошти на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_7 № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» не надходили.
Внаслідок вищевикладеного, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно привласнила грошові кошти ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 113 966 гривень.
26.06.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ч. 2 ст. 191 КК України.
Допитана як підозрювана ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала. Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 22.03.2016; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.03.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.03.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 23.03.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.03.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.03.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.03.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.03.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.03.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 28.10.2018; висновком судової економічної експертизи № 8 від 03.06.2016; висновком додаткової судової економічної експертизи №673/674 від 28.09.2017; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваної:
1) переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, оскільки, згідно листів з Держприкордонслужби України №0.184-4622/0/15-19- вих. від 04.02.2019 та №0.184-9752/0/15-19- вих. Від15.03.2019, ОСОБА_4 в період часу з 15.11.2017 по 25.01.2019 неодноразово перетинала Державний кордон України; 08.07.2019 ОСОБА_4 отримала телефонограму про виклик для проведення слідчих дій до СВ Кременчуцького РВП Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області на 15.07.2019, проте за викликом не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Зазначене доводить ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду;
2) Незаконно впливати на потерпілого чи свідка у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки свідки по даному кримінальному провадженні є відомими підозрюваній ОСОБА_4 , а також вона обізнана про місце проживання потерпілої та свідків;
3) Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинялося протягом дев`яти місяців, до моменту викриття.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_4 є забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання здійсненню незаконного впливу на потерпілу чи свідків.
Запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, оскільки здійснювати контроль за поведінкою підозрюваної, при її можливості вільно пересуватись, буде не можливо та ОСОБА_4 зможе вчиняти нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Посилаючись на вказані обставини слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В судовому засіданні прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрювана, ОСОБА_4 та її захисник проти задоволення клопотання заперечували. Захисник звертав увагу на те, що зі змісту протоколів допиту вбачається, що слідча дія була проведена слідчими, які не входять до складу слідчої групи. Крім того, звертав увагу на те, що строки досудового розслідування даного кримінального провадження закінчились в зв`язку із чим, клопотання не підлягає задоволенню.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В ч.1-4 ст.194 КПК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Отже, аналізуючи наведені норми, слідчий суддя відзначає, що для законного застосування до особи запобіжного заходу є зокрема, встановлення обґрунтованості підозри, яка повинна бути доведена належними доказами. В даній категорії справ, тягар доведення необхідності застосовування запобіжного заходу покладається на сторону обвинувачення. Тобто, прокурор в судовому засіданні повинен довести з посиланням на належні та допустимі докази наявність обґрунтованої підозри.
Доводячи наявність обґрунтованої підозри, сторона обвинувачення посилається, зокрема на показання допитаних свідків.
Так, слідчий суддя приймає до уваги посилання захисника на те, що наявні в матеріалах клопотання протоколи допитів свідків та потерпілої, містять відомості про проведення казаних слідчих дій слідчими ОСОБА_16 (а.с.7) та ОСОБА_17 (а.с.27). Відомостей про те, що вказані слідчі були включені до групи слідчих, яка проводить досудове розслідування кримінального провадження матеріали клопотання не містять, оскільки зі змісту витягу з ЄРДР слідчими які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000272 від 23.03.2016 є ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ..
Також, слідчий суддя враховує те, що долучені до матеріалів клопотання копії протоколів допиту свідків(а.с.9-15) містять відомості про те, що слідча дія була проведена «оперуповноваженим СКП Кременчуцького РВ ГУНП».
Відповідно до ст.41 КПК України оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної кримінально-виконавчої служби України, органів Державної прикордонної служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора, а підрозділ детективів, оперативно-технічний підрозділ та підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України - за письмовим дорученням детектива або прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Під час виконання доручень слідчого, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора. Доручення слідчого, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.
Згідно ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, із змісту наведених норм вбачається, що для визнання протоколу допиту(проведеного оперуповноваженим) належним доказом, необхідним є наявність письмового доручення слідчого або прокурора на проведення відповідної слідчої дії, щоб вказувало на те, що під час проведення слідчої дії допиту оперуповноважений користувався повноваженнями слідчого.
Разом із тим, в матеріалах клопотання письмове доручення слідчого або прокурора оперативному підрозділу на проведення допиту свідків відсутнє.
Отже, долучені до матеріалів клопотання копії протоколів допиту свідків на даний час не можуть вважатись допустимими доказами, у зв`язку із чим не можуть бути покладені в основу визначення підозри обґрунтованою.
Інші докази, а саме копія висновку судової економічної експертизи від 03.06.2016, копія висновку №673/674 додаткової судової економічної експертизи від 28.09.2017, копія постанови про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження від 31.10.2017, копія протоколу допиту підозрюваного від 26.06.2019 не вказують на існування обставин, які б підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.194 КПК України недоведеність обґрунтованості підозри є підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя не оцінює доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ст..177 КПК України, оскільки їх наявність без доведення обґрунтованості підозри не має правового значення для застосування запобіжного заходу до підозрюваного.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що прокурором не було доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у зв`язку з чим згідно ч.2 ст.194 КПК України клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника СВ Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000272 від 23.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.191 КК України залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1