Провадження № 1-кс/752/9758/19
У Х В А Л А

04.10.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора прокуратури м.Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000777 від 20.08.2018 р. за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор прокуратури м.Києва ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000777 від 20.08.2018 р. за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, а саме: кв. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5

.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст..170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу (ст.172 КПК України).
Звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту на майно прокурор необгрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а лише посилається на положення ст..170 КПК України, яка визначає підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Крім того, в клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно з метою забезпечення цивільного позову, однак матеріали справи не містять доказів подання такого позову у кримінальному провадженні.
За даних обставин слідчий суддя позбавлений можливості розглянути клопотання, надати оцінку наявності підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також письмовим доказам, долученим до матеріалів клопотання.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає поверненню.

Керуючись положеннями ст.ст.170-174 КПК України,

у х в а л и в:
клопотання прокурора прокуратури м.Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000777 від 20.08.2018 р. за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, повернути прокурору.

Надати строк протягом 72 годин для усунення недоліків, визначених в ухвалі слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1