Справа № 183/6782/18
№ 1-кп/183/626/19
В И Р О К
іменем України

Ухвалено 26 вересня 2019 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000343 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеськ Херсонської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, який проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

22 серпня 2014 року на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 року № 607/204 солдат ОСОБА_5 призваний на службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня направлений на проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).
У подальшому солдат ОСОБА_5 переведений до військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).
12 вересня 2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 129 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та в подальшому призначено на посаду снайпера 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_3 .
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
06 жовтня 2014 року солдату ОСОБА_5 надано відпуску на 14 календарних днів командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_3 .
07 жовтня 2014 року у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, військовослужбовець ОСОБА_5 прибув до Генічеської центральної районної лікарні Херсонської області, де останнього направили на стаціонарне лікування з діагнозом «Гастрит».
Тобто, солдат ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у Генічеській центральній районній лікарні Херсонської області в період часу з 07 жовтня 2014 року по 14 жовтня 2014 року.
У відповідності до ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з лікувального закладу.
Однак, 15 жовтня 2014 року, після завершення лікування, солдат ОСОБА_5 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, маючи об`єктивні причини для проходження військової служби, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби не виконував, час проводив на власний розсуд.
21 жовтня 2014 року ОСОБА_5 змінив своє прізвище на ОСОБА_3 .
Таким чином, з 15 жовтня 2014 року по 24 липня 2018 року солдат ОСОБА_3 не з`явився вчасно без поважних причин на службу, тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, на обліку у лікарів не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, разом з обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1