У Х В А Л А

29.10.2019 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/1197/18
провадження №1-кп/448/36/19
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 26.07.2018 року за №0000053, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

його захисник-адвокат ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання в якому просить відсторонити обвинуваченого ОСОБА_3 , від посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС мотивуючи тим, що перебування останнього на вищевказаній посаді безпосередньо сприяло вчиненню ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а його корисливий мотив дає підстави вважати, що перебуваючи на цій посаді, може продовжити свою протиправну діяльність та будучи достатньо обізнаним із специфікою розслідування злочинів у сфері службової діяльності, зокрема вимагання та одержання неправомірної вигоди, використовуючи надані йому повноваження працівника правоохоронного органу, може незаконними засобами впливати на свідків, які ще не допитувались у ході судового розгляду, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема може негативно впливати на хід судового розгляду, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході судового слідства, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню та вчиняючи інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 , та його захисник-адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечували, покликаючись на те, що станом на зараз таке є малообґрунтованим, та не повністю відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства України. Також, на думку захисника, стороною обвинувачення не доведено, що, залишаючись на посаді, ОСОБА_3 впливатиме на свідків чи вчинятиме інші кримінальні правопорушення, використовуючи своє службове становище. Відсторонення обвинуваченого від посади позбавляє його можливості працювати та належним чином утримувати родину. Прокурором не надано підтверджень того, що обвинувачений ОСОБА_3 , намагався вплинути на свідків.

Вислухавши думку учасників провадження та ознайомившись із наявними в розпорядженні суду матеріалами кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.

Згідно ст.154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

В той же час, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою корупційного правопорушення не є безумовною підставою для відсторонення від посади такої особи на тривалий строк, адже кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде встановлено вироком суду, що набрав законної сили, та кожен громадянин відповідно до положень ст.43 Конституції України, має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

При вирішенні питання про відсторонення від посади, суд зобов`язаний оцінити ризики, що обвинувачений зможе будь-яким негативним чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.157 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного або обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слід зазначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, з метою запобігання вищевказаним ризикам, передбачає доведення в сукупності фактів, які свідчать про існування таких ризиків та наявності у обвинуваченого можливості здійснення протиправних дій шляхом використання займаної посади.

При прийняті рішення про відсторонення обвинуваченого особи від займаної посади судом повинні належним чином досліджуватись мотиви, наведені в клопотанні, правова підстава, а також оцінюватись ефективність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження поряд із наслідками такого застосування для інших осіб.

На даний час, термін відсторонення від посади закінчився (22.10.2019 року), котрий неодноразово був продовжений ухвалами суду. За вказаний період, не було повідомлено про жоден випадок впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, тощо, тобто посилання прокурора, що ОСОБА_3 , обіймаючи посаду, може вчинити вплив на свідків та вчиняти інші злочини з використанням обійнятої ним посади на теперішній час не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які підтверджують, що обставини, які стали підставою для неодноразового відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжують існувати. А доводи про наявність існування ризиків незаконного впливу на свідків чи вчинення іншого кримінального правопорушення, тощо, у кримінальному провадженні і тим самим перешкоджання кримінальному провадженню, в більшій мірі ґрунтуються на припущеннях.

Також не знайшли свого підтвердження доводи прокурора, що сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередніх ухвал.

Крім того, ризики, на які посилається прокурор, можуть бути задоволені за рахунок покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а не шляхом відсторонення від займаної посади (наприклад, зобов`язання утримуватись від спілкування з будь-якою особою у кримінальному провадженні).

Згідно з вимогами ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, які винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що обставини, які стали підставою для відсторонення обвинуваченого ОСОБА_3 в минулому від посади, перестали існувати, враховуючи значний період часу, який пройшов з моменту вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , а клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_3 , від займаної посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, в даному контексті, суд вважає недостатньо необґрунтованим.

Також варто зазначити, що п.3 ч.2 ст.157 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади суд зобов`язаний врахувати наслідки такого відсторонення для інших осіб.

Так, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , має сім`ю, зокрема проживає з дружиною, яка як і він, потребує утримання, а при довготривалому відсторонення від посади ОСОБА_3 , це матиме негативні наслідки, якими в певній мірі будуть зачіпатися конституційні права обвинуваченого і його утриманців.

На підставі викладеного приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки на думку суду, відсторонення від посади, яке тривало понад рік часу, належним чином вплинуло на поведінку та свідомість обвинуваченого і в певній мірі вичерпало себе, як захід кримінального впливу на обвинувачену особу.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 154, 155, 157, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 , про застосування відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду проголошено учасникам справи о 09.45 год. 04.11.2019 року.