В И Р О К
іменем України

11 липня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000345 за обвинуваченням ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Бірки Нововодользького району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочині, передбаченому частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

26 березня 2016 року близько 18:40 години ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним мотоциклом "ІЖ Планета", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по правій стороні вул. Залізничної в с. Бірки Зміївського району Харківської області зі сторони с. Першотравневе Зміївського району Харківської області у напрямку с. Липковатівка Нововодолазького району Харківської області, зі швидкістю близько 40 км/год, разом з ним рухалися на мотоциклі в якості пасажирів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Проїжджа частина є горизонтальною ділянкою, сухий асфальтобетон, шириною 5,4 м. Праворуч та ліворуч до проїжджої частини примикають ґрунтові узбіччя.

В цей час у зустрічному напрямку зі швидкістю близько 55-60 км/год рухався технічно справний автомобіль "ВАЗ-2104", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .

Під час руху та зближення вказаних транспортних засобів ОСОБА_5 не впорався з керуванням і виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-2104", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру мотоцикла ОСОБА_4 було спричинено: відкритий осколковий перелом середньої третини кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків, вторинно відкритий перелом середньої третини лівого стегна зі зміщенням відламків, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, за ознакою небезпеки за життя, та закритий перелом лівої ключиці в середній третині, який є середньої тяжкості тілесним ушкодженням, за тривалістю розладу здоров`я.

В цій дорожній обстановці водій ОСОБА_5 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення водієм ОСОБА_5 зазначеної вимоги Правил дорожнього руху знаходилося в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав і показав, що дійсно, за вказаних обставин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, 26.03.2016 ввечері під час керування мотоциклом "ІЖ Планета", разом із пасажирами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 рухався в с. Бірки Зміївського району Харківської області, де виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з зустрічним автомобілем "ВАЗ-2104", внаслідок чого його пасажиру ОСОБА_4 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України відповідальність.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, вчиненим з необережності;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнається щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його фактичні обставини, заява потерпілого про призначення покарання, не пов`язаного з реальним відбуванням позбавлення волі;

- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- особу винного, який вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України (а. п. 25-26), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 23, 24); не працює, не одружений, має постійне місце проживання, відомості, які характеризують обвинуваченого з негативної сторони, відсутні (а. п. 22).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують покарання, а також обставини, що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, при призначенні ОСОБА_5 основного покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи, що вчинений ним злочин є тяжким злочином, вчиненим з необережності, обвинувачений щиро розкаявся, потерпілий просив не призначати покарання, пов`язаного з реальним відбуванням позбавлення волі, з урахуванням правової позиції представника державного обвинувачення ОСОБА_3 щодо призначення покарання з випробуванням, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_5 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз:

- транспортно-трасологічної експертизи №5133 від 29.08.2016 - 7282 грн 00 коп.;

- автотехнічної експертизи № 7/566СЕ/19 від 25.06.2019 - 1884 грн 12 коп.;

- автотехнічної експертизи № 539 від 25.04.2017 - 2178 грн 00 коп.;

- технічного стану транспортного засобу №6244 від 30.08.2016 - 5296 грн 00 коп.;

- транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 6245/9420 від 15.09.2016 - 9372 грн 50 коп. (а. п. 29-33).

Питання про долю речових доказів, у якості яких визнані транспортні засоби, належить вирішити відповідно до частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України. (а. п. 27, 28).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у злочині, передбаченому частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз:

- транспортно-трасологічної експертизи №5133 від 29.08.2016 - 7282 (сім тисяч двісті вісімдесят дві) грн 00 коп.;

- автотехнічної експертизи № 7/566СЕ/19 від 25.06.2019 - 1884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) грн 12 коп.;

- автотехнічної експертизи № 539 від 25.04.2017 - 2178 (дві тисячі сто сімдесят вісім) грн 00 коп.;

- технічного стану транспортного засобу №6244 від 30.08.2016 - 5296 (п`ять тисяч двісті дев`яносто шість) грн 00 коп.;

- транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 6245/9420 від 15.09.2016 - 9372 (дев`ять тисяч триста сімдесят дві) грн 50 коп.

Речові докази: мотоцикл "ІЖ Планета", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на зберігання ОСОБА_5 ; автомобіль "ВАЗ-2104", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання ОСОБА_7 , - вважати їм повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1