ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 623/3359/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/1475/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.187 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників, а саме потерпілих, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора та захисника обвинуваченого на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 12 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 12 2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зея Амурської області Російська Федерація, росіянина, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 12 вересня 2018 року по 26 грудня 2018 року в строк покарання.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи № 2550/18 від 18 вересня 2018 року у розмірі 300 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що 12 вересня 2018 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на території кладовища, розташованого поблизу вул. Капітана Орлова в м. Ізюмі, Харківської області, з корисливих мотивів, маючи умисел спрямований на особисте незаконне збагачення та реалізовуючи його, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_9 , вирвавши з її правої руки жіночу сумку «Jingpingju», вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2550/18 від 18 вересня 2018 року складає 316 гривень 80 копійок, в якій знаходився церковний кулон із зображенням святої Богородиці, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2550/18 від 18 вересня 2018 року, складає 8 гривень, церковний кулон у вигляді металевого хрестика із зображенням розп`ятого Ісуса Христа, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2550/18 від 18 вересня 2018 року складає 16 гривень, маленька сумка у вигляді косметички, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2550/18 від 18 вересня 2018 року складає 76 гривень 80 копійок, два записні блокноти, загальна вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2550/18 від 18 вересня 2018 року складає 15 гривень 30 копійок, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , копія пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , у цей час потерпіла почала кричати на підозрюваного ОСОБА_7 , на що останній з метою подолання опору потерпілої штовхнув її в спину у результаті чого ОСОБА_9 впала на асфальтовану ділянку дороги з нерівною поверхнею, тим самим підозрюваний ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки в ділянці її шийки, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи №258-13/18 від 19 вересня 2018 року, кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, таким чином підозрюваний ОСОБА_7 застосував до потерпілої ОСОБА_9 насилля, небезпечне для здоров`я, після чого заволодів вищевказаним майном та заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 432 гривні 90 копійок, залишив місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України а саме, розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, пом`якшивши його, шляхом застосування до обвинуваченого ст.ст. 75,76 КК України та звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки, звільнивши його при цьому у залі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом при призначенні покарання не були враховані пом`якшуючі обставини, а саме те, що ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому його кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненні злочину розкаявся.

Відповідно до характеристик, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження, обвинувачений характеризується позитивно, за місцем реєстрації та фактичним місцем проживання скарг та компрометуючих матеріалів до міської ради не надходило. Цивільного позову по кримінальному провадженню не заявлено, претензій до обвинуваченого від потерпілої ОСОБА_9 немає.

Крім того, вказує, що ОСОБА_7 на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, а матеріальна шкода, завдана ним у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення відшкодована, шляхом повернення майна.

На вищевказаний вирок була також подана апеляційна скарга прокурора, від якої останній в подальшому відмовився, надавши до апеляційного суду відповідну заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення у суді першої інстанції, з урахуванням положень ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується апеляційних вимог щодо пом`якшення обвинуваченому покарання, то, відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно положень ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так, судом при ухваленні вироку було враховано всі ті аспекти, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, а саме те, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, врахував його характеристики та відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої.

Крім того, судом першої інстанції було враховано тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який ніде не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання визнано рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Крім того, судом першої інстанції взято до уваги та враховано при обранні покарання досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк неможливе та становить високу небезпеку для суспільства, є високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції було надано належну оцінку всім вищевказаним фактам, на підставі чого зроблено обґрунтований висновок про те, що інші альтернативні види покарань, окрім позбавлення волі, у даному випадку не будуть дієвими для досягнення такої мети як виправлення обвинуваченого.

З вищевикладеними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та застосування до нього положень ст.ст. 75,76 КК України, враховуючи при цьому, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.1 ст. 187 КК України, а саме у виді трьох років позбавлення волі.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2018 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4