Справа № 188/929/19
Провадження № 1-кп/188/153/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю - прокурора ОСОБА_3

- захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000156 від 31.05.2019 р. відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , гр-н України, освіта середня, не одружений, працює ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», ШУ «Дніпровське» «Шахта ім. М.І. Сташкова», машиніст, раніше не судимий ,

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В :

30.03.2019 року близько 23 годині 00 хвилин водій ОСОБА_5 , маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «B» «С», керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 22.11.2017 належить ОСОБА_6 , у темну пору доби, рухався по вул. Самарська у напрямку вул. 2-га Набережна в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

У вказаний час в зустрічному напрямку по правій стороні проїзної частини вулиці Самарська, смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, в напрямку с. Самарське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області рухався мопед марки «Cузукі» під керуванням гр. ОСОБА_7 з пасажиром гр. ОСОБА_8 .

Під час руху водій автомобіля «ВАЗ 2107» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_5 30.03.2019 року близько 23 годині 00 хвилин, не впевнившись у безпеці, здійснюючи маневр обгону невстановленого в ході досудового розслідування автомобіля, який рухався по вул. Самарська у напрямку вул. 2-га Набережна в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області попереду автомобіля «ВАЗ 2107» під керуванням ОСОБА_5 , не прийняв заходи безпеки, перебуваючи на смузі зустрічного руху навпроти магазину «Продукти», який розташований за адресою вул. Самарська, 22, смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ 2107» з мопедом марки «Сузукі» під керуванням ОСОБА_7 та пасажиром ОСОБА_8 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 11.3, 14.2 (підпункт «в») Правил дорожнього руху, в яких вказано:

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 11.3. «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу».

п. 14.2. «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані».

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №11/10.1/484 від 29.05.2019 року при заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 11.3, 14.2 (пункт «в») Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пасажиру мопеда ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритий багато уламковий перелом верхньої третини лівої гомілки з дефектом кісткової тканини, м`язів та пошкодженням судинного пучка, великих розмірів забійно-рвана, роздроблена рана нижньої третини лівого стегна, лівого колінного суглобу, верхньої третини лівої гомілки. Закритий перелом верхньої третини лівого ліктьової кістки зі зміщенням уламків, які по своєму характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя.

Дані тілесні ушкодження утворилися від дії чи при ударі об тупі предмети, що мали значну масу, діяли з великою швидкістю, якими могли бути виступаючі частини легкового автомобіля, скутера та дорожнього покриття.

Порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобам, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, вчинене ОСОБА_5 , кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобам, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив , що дійсно 31.03.2019 р. близько 23.00 год. на своєму автомобілі повертався додому. По ходу руху в автомобілі , по вул. Самарська , попереду нього на малій швидкості їхав легковий автомобіль. Він вирішив його обігнати та почав здійснювати обгін. В цей час він відчув незрозумілий для нього удар в автомобіль та зрозумів , що сталося зіткнення з якимось транспортним засобом і на його думку це повинен бути або скутер або мопед. Однак , він не зміг роздивитися , так як попереду його руху на відстані 150-200 м. є автозаправочна станція, і яка в свою чергу має сильне вуличне освітлення. Електричне освітлення його осліпило , а тому він не зміг все чітко бачити . По цим обставинам він пояснює причину зіткнення та причину ДТП. Після зіткнення він не зупинився , так як дуже злякався та , поїхав геть від місця аварії. На в"їзді в смт. Петропавлівка , районі автобусної зупинки він зупинився , подзвонив своєму другу , роз"яснив ситуацію про скоєння ДТП. Через деякий час друг приїхав до нього і на його автомобілі вони вернулися на місце ДТП. Там вже були працівники поліції та машина швидкої медичної допомоги . Працівники швидкої допомоги надали першу медичну допомогу потерпілому та повезли його до лікарні. Пізніше він дізнався , що зіткнення сталося з мопедом , під керуванням ОСОБА_7 .

В той момент він не повідомив працівників поліції про скоєння ДТП , а зізнався тільки на другий день , тобто 31.03.2019 р. , коли працівники поліції приїхали до нього в с. Миколаївка та почали проводити огляд автомобіля ВАЗ-2107. На автомобіля виявили механічні пошкодження та сліди крові на лівому крилі.

В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження , йому було ампутовано ліву ногу. В ході лікування він підтримував з потерпілим нормальні стосунки та надавав йому матеріальну допомогу , оплатив всі витрати пов"язані з лікуванням . Всього ним надано допомоги на загальну суму 34 000 грн.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з"явився. Під час підготовчого судового засідання надав суду письмову заяву , в якій просить суд справу розглянути без його участі . Цивільний позов підтримує . Щодо міри покарання обвинуваченому своєї думки не висловив , зазначив , що свою думку він викладе у іншому документі.

Суд ухвалив справу розглянути без участі вказаного потерпілого .

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує щодо розгляду справи в порядку визначеному ч.3 ст. 349 КПК України

Прокурор та захисник обвинуваченого також не заперечують проти розгляду справи у скороченому провадженні на підставі вищезазначеної норми .

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В зв"язку з цим ,суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Судом досліджувалися такі докази :

- довідка Запорізького НДЕКЦ про витрати на проведення біологічної експертизи . Витрати на проведення даної експертизи становлять 10 605.9 грн. Даним документом підтверджується розмір судових витрат по даного провадженню ( а.с. 39 ) ;

- протокол огляду та фототаблиця до нього від 31.03.2019 р. В ході проведення даної слідчої дії було оглянуто автомобільВАЗ-2107 ,д.н.з НОМЕР_1 . та були виявлені механічні пошкодження даного транспортного засобу та були зроблені змиви для проведення експертного дослідження. Таким чином , даним документом підтверджується показання обвинуваченого відносно того , що саме на цьому автомобілі він здійснив ДТП , в результаті якої потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження ( а.с. 65-76 ) ;

- постанова слідчого Петропавлівського ВП ПВ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.03.2019 р. Даним документом в якості речового доказу визнано вказаний автомобіль по даному кримінальному провадженню . Автомобіль залишено на території Петропавлівського ВП . ;

- довідка Дніпропетровського НДЕКЦ про витрати на проведення експертизи . За даною довідкою витрати на проведення автотехнічної експертизи становлять 785. грн. ( а.с. 100 ) ;

- обвинувачений має право на керування транспортними засобами , що підтверджується копією посвідчення водія , серії НОМЕР_3 , виданого Павлоградським ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ( категорії " В" і " С" ) , а.с. 116 .

На думку суду , зазначені докази є належними , достовірними та достатніми для визнання винуватості обвинуваченого та призначення йому відповідного покарання.

Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 286 КК України, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою , яка керує транспортним засобом , що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Відповідно до класифікації злочинів, передбачених ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивчаючи особу обвинувачено встановлено , що він раніше не судимий , за місцем проживання характеризується посередньо , за місце роботи позитивно . На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває .

Обставиною , що пом`якшує покарання є визнання вини та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому . Дана обставина підтверджується показаннями обвинуваченого та письмовою розпискою потерпілого .

Обставин , що обтяжують покарання , суд у справі не знаходить .

Враховуючи всі зазначені обставини , особу винного , суд вважає , що обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі , визначеному у санкції інкримінованого правопорушення.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене, а також ч.2 ст. 50 КК України , відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого , суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України , а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на нього обовязки передбачені ст. 76 КК України .

Дане покарання буде відповідати тяжкості скоєного правопорушення та особі обвинуваченого .

Підстав до застосування до обвинуваченого норм ст. 69 КК України .

Що стосується додаткового покарання , передбаченого в санкції інкримінованого злочину ?

Суд бере до уваги точні положення закону, згідно з якими при вирішенні питання відносно застосування або незастосування зазначеного в ч. 2 ст. 286 КК України додаткового покарання суд має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи, та враховувати, що додаткове покарання не застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави, на які слід посилатися у вироку.

Відповідно до п.21 ППВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК України необхідно обговорювання питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Виходячи із системного аналізу означених правових норм, застосування чи незастосування додаткового покарання є правом, а не обов`язком суду, реалізація якого належить до його дискреційних повноважень.

Так, поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Питання про доцільність призначення додаткового покарання вирішується з урахуванням обставин конкретної справи, даних про особу винного та інших обставин, які суд при вирішенні такого питання визнає необхідними для постановлення законного, справедливого та достатнього покарання.

Таким чином , суд бере до уваги той факт , що обвинувачений ОСОБА_5 після скоєння ДТП , покинув місце даної пригоди , не надав першої медичної допомоги потерпілому , хоча він повинен був це зробити та мав на це реальну можливість . Після втечі з місця ДТП , через деякий час повернувся на її місце і знову не спромігся зізнатися працівникам поліції про причетність до ДТП. Зізнався у вчиненому тільки після того , коли працівники поліції надали йому незаперечні докази в про його причетність до ДТП.

Отже , суд враховуючи дану ситуацію , не вбачає в діях обвинуваченого пом"якшуючої обставини як щире каяття .

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід позбавити прав водія .

По справі потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов на відшкодування моральної шкоди в розмірі 700 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд ,залежно від доведеності підстав і розміру позову , задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того , ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначається , що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Протиправність поведінки водія ОСОБА_5 , його вина, а також причинний зв`язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, підтверджені вищезазначеними доказами, які підтверджують обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Що стосується наявності шкоди, завданої життю та здоров`ю потерпілого внаслідок вчиненого злочину, то ці обставини учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Також не є спірним у даному випадку і розмір заподіяної моральної шкоди , так як обвинувачений ОСОБА_5 даний розмір визнає .

Отже , позов потерпілого в цій частині підлягає повному задоволенню .

Судові витрати по справі становлять 11 390,95 грн. за проведення судової молекулярно-генетичної та автотехнічної експертиз і на думку суду дані витрати слід покласти на обвинуваченого .

Речові докази вилучалися . Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на майноне накладався. Міра запобіжного не обиралася.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 76 КК України наступні обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме- автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання відповідальній особі Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути за належністю власнику , тобто ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 700 00 ( сімсот тисяч ) грн. , що є розміром моральної шкоди спричиненої в результаті злочину .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 11 390 ( одинадцять тисяч триста дев"яност ) грн. 95 коп. , що є судовими витратами по справі.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 діб після його проголошення .

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору , а також направити потерпілому для відома .

Суддя ОСОБА_1