Справа № 727/9359/19
Провадження № 1-кп/727/404/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

- прокурора - ОСОБА_3

- захисника ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого

- неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та його законного представника, батька ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальне провадження за а №0001678 від 30.07.2019р. по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Чернівці, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , з середньою освітою, студента «Чернівецького професійного ліцею автомобільного сервісу», раніше не судимого - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.2 КК України, В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, неповнолітній ОСОБА_5 , 23.07.2019. перебуваючи в м. Чернівці по вул. Кармелюка при невстановлених для слідства обставинах, придбав шляхом привласнення знайденого металевий кастет, виготовлений промисловим способом. Після чого, до 23 год. 05 хв., 30.07.2019 ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що незаконно придбаний ним кастет, являється небезпечним предметом, на придбання та носіння якого потрібен спеціальний дозвіл, при переміщенні різними вулицями м. Чернівці по власним справам, носив даний кастет з собою.

Вказаними діями, ОСОБА_5 порушив вимоги наказу Міністерства Внутрішніх Справ України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метатьними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», та постанови № 576 Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему».

В подальшому, 30.07.2019 за адресою м. Чернівці, П. Незалежності, 64, працівники поліції, діючи у відповідності до ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», у ході проведення поверхневої перевірки ОСОБА_5 , виявили у нього металевий кастет.

Одразу після чого, була викликана СОГ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області, яка цього ж дня, о 23 год. 05 хв., в присутності понятих, діючи відповідно до встановленого законом порядку, вилучила у ОСОБА_5 металевий кастет.

Відповідно до висновку експерта за результатами судової експертизи холодної зброї № 1014К від 23.08.2019 наданий на дослідження кастет являється холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовленим промисловим способом.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним у присутності законного представника батька ОСОБА_6 , свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 263 КК України визнав повністю і в наданих суду показах не заперечував проти обставин обвинувачення за даною нормою закону.

В наданих показаннях пояснив, що в липні п.р. він на вулиці знайшов кастет, який забрав собі і поклав до сумки, яку зазвичай носить коли йде гуляти з друзями. 30.03. 2019 року він після 22 годин пішов гуляти з друзями, із собою взяв сумку, у якій знаходився кастет, який показував друзям, і в цей же день, внаслідок, що одного з його друзів запідозрили в крадіжці з підвального будинку, на місце їх перебування по вул.. проспект Незалежності в м. Чернівці приїхали працівники поліції, якими був виявлений в нього у сумці кастет, а точніше він його видав самостійно на запитання: чи є в нього заборонені предмети; після чого було викликано його батька і оперативно розшукову групу; він розповів працівникам поліції при яких обставинах в нього опинився кастет, його було затримано.

Просив застосувати до нього заходи виховного характеру без призначення йому покарання; в скоєному щиросердечно розкаявся, зазначивши в поазах, що він активно сприяв органу слідства у розкритті злочину, запевнив суд, що подібного більше не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений, неповнолітній ОСОБА_5 не оспорював фактичних обставин справи, повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні і вчиненому злочині, щиро розкаявся та судом встановлено, що він правильно розуміє зміст , правові наслідки застосування ст. 349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, окрім тих документів, що характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України та його право на захист, останній наполіг на захисті своїх інтересів в суді самостійно; також було роз`яснено вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України.

Суд, дії ОСОБА_5 вірно кваліфікує за ст. 263 ч.2 КК України, так як в судовому засіданні з достовірністю установлено, що обвинувачений вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Згідно ст. 12 ч 3 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до, категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд, у відповідності з вимогами ст.ст. 65, 103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 .

Отже, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено. Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини ОСОБА_5 і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Судом також береться до уваги міцні соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_5 зокрема наявність постійного місце проживання, позитивні характеристики з місця проживання, за місцем навчання; те, що ОСОБА_5 раніше не притягався до кримінальної відповідальності; на обліках в наркологічному диспансері і психіатричній лікарні не перебуває; висновки за результатами дослідженої в суді досудової доповіді відносно неповнолітнього ОСОБА_5 свідчать про низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення і можливість останнього виправитися без позбавлення його волі, те, що останній навчається. Крім наведеного судом враховується, що за станом здоров`я і проведених висновків судово-психіатричного експерта № 398 від 29.08.2019 року, за результатами якого ОСОБА_5 ознак психічного захворювання не виявляє, він міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними, ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв.. має достатній рівень самоконтролю і рівень розвитку функцій саморегуляції; також суд враховує і інші обставини, які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину, а саме, враховується щире каяття в скоєному обвинуваченого та запевнення суду про недопустимість в подальшому вчинення злочинів.

При індивідуалізації особи неповнолітнього, в порядку вимог ст. 485, 487 КПК України), суд при вирішенні питання, суд враховує що службою ювінальнальної провенції Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області до суду будь яких даних відносно вчинення протиправної поведінки після порушення кримінального провадження, не надходило.

В судовому засіданні стороною захисту, захисником ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у присутності законного представника ОСОБА_7 було заявлено клопотання про застосування заходів виховного характеру, без призначення покарання, в рамках вимог ст. 105 КК України.

Клопотання захисника було підтримано обвинуваченим та його законним представником, а також не заперечувалося стороною обвинувачення прокурором ОСОБА_3 , яка також просила передати обвинуваченого під нагляд батька до повноліття та застосувати до ОСОБА_5 заходи застереження і заборону обмеження дозвілля з 22 години.

Отже, з врахуванням доводів заявленого клопотання, а також вимог закону, зокрема того, що перед ухваленням вироку суду, необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов примусові заходи виховного характеру….

Положення ч.1 ст.497 КПК кореспондуються з ч.1 ст.97 КК України… і суд при прийнятті рішення керується тільки ст.105 КК України. Згідно із ч.1 ст.105 КК України, суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку, суд вправі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду, тобто… приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні) та керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання, без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Дана норма закону також передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.).

За змістом ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого п.b ч.3 ст.6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47). Європейський суд з прав людини у п. 59 справи «Матточчіа проти Італії» (рішення від 25 липня 2000 року, заява №23969/94) зазначає, що пункт 3 (а) ст.6 Конвенції вказує на необхідність приділяти особливої уваги до повідомлення особи про обвинувачення; деталі злочину відіграють вирішальну роль у кримінальному процесі, тому що саме з моменту вручення обвинувального акту підозрюваний офіційно повідомляється про фактичні та юридичні підстави для його обвинувачення (рішення у справі «Камасінські проти Австрії» від 19 грудня 1989 року п.79).

Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено злочин середньої тяжкості, в скоєному він щиросердечно розкаявся, поведінка неповнолітнього обвинуваченого, після скоєння злочину була бездоганною, а отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що є усі підстави до застосування відносно ОСОБА_5 заходів виховного характеру.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, з застосуванням до нього вимог ст.. 105 КК України та з застосування заходів застереження і обмеження його дозвілля з 22 години.

Речові докази в рамках кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України; витрати на залучення експерта, слід покласти на обвинуваченого, із стягненням з нього, в дохід держави 314,02 грн. судових витрат

Заходи забезпечення даного кримінального провадження відносно ОСОБА_8 не застосовувалися; на даній стадії судового розгляду справи, прокурор не звертався з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374, 484, КПК України, ст. 105 КК України, - суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та керуючись вимогами ст.105 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, без визначення його виду і розміру.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля, зокрема встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього ОСОБА_5 , а саме заборони виходити з дому за місцем його фактичним місцем проживання АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, без супроводу батьків, не змінювати без згоди сектору кримінальної провенції Шевченківського ВП ЧВП ГУНП у Чернівецькій області місце проживання, а також передачі під нагляд батька ОСОБА_9 на строк до повноліття.

Контроль за виконанням ухвали про застосування примусового заходу покласти на відповідний відділ ювенальної провенції Шевченківського ВП ЧВП ГУНП у Чернівецькій області та службу в справах дітей Чернівецької міської ради за місцем проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).

Речовий доказ за постановою слідчого від 23.08. 2019 року - кастет, який є холодною зброєю і був переданий за квитанцією 23 (сейф пакет 2910768) до камери речових доказів Шевченківського ВП ЧВП ГУНП у Чернівецькій області знищити.

Речовий доказ за постановою слідчого від 11.08. 2019 року ДВД Р диск що міститься на одному оптичному диску залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта по проведеній експертизі (висновок від 23.08. 2019 року № 01014-К) холодної зброї, за довідкою про витрати від 23.08. 2019 року, у розмірі 314,02 грн.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України). Вирок суду підлягає врученню в порядку ч. 6, ч.7 ст. 376 КПК України стороні обвинувачення, стороні захисту.

Суддя ОСОБА_1