Справа №463/6726/19
Провадження №1-кс/463/3746/19
У Х В А Л А

19 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територілаьного управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 27 серпня 2019 року на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 9 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001733 від 28 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Просить скасувати вказану постанову.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0001733 від 28 травня 2019 року за ч. 1 ст. 364 КК України. Постановою від 9 серпня 2019 року провадження було закрито. Копію оскаржуваної постанови отримав 21 серпня 2019 року. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним. Крім того, вважає, що в постанові слідчим відображено завідомо неправдиві покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив і пояснив, що вважає проведене ним досудове розслідування повним об`єктив, ним здійснено всі необхідні слідчі дії, в тому числі встановлено відсутність заподіяння істотної шкоди, а тому просив відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0001733 від 28 травня 2019 року, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні № 0001733 від 28 травня 2019 року вбачається, що в провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувало кримінальне провадження з приводу притягнення до кримінальної відповідальності службових осіб Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області, з правовою кваліфікацією діянь за ч. 1 ст. 364 КК України. Вказані відомості внесенні до реєстру на виконання ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2019 року.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 9 серпня 2019 року закрито кримінальне провадження № 0001733 від 28 травня 2019 року у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Кам`янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З матеріалів кримінального провадження № 0001733 вбачається, що слідчим проведено допити в якості свідків заявника ОСОБА_3 , службових осіб Кам`янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , отримано висновок службового розслідування від 20 червня 2019 року.
З протоколу допиту ОСОБА_3 від 23 липня 2019 року вбачається, що на його думку істотна шкода завдана його законним правам та інтересам, оскільки він не отримав належної реакції правоохоронного органу щодо розгляду заяви про кримінальне правопорушення.
Законом України № 1261 від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», внесено зміни до Кримінального кодексу України, відповідно до яких обов`язковою умовою наявності складу кримінальних правопорушень, в тому числі передбачених ч. 1 ст. 364 КК України, є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Згідно із приміткою до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Відсутність істотної шкоди означає, що вчинене службове зловживання не тягне кримінальної відповідальності, а може оцінюватись як дисциплінарний або адміністративний проступок.
Істотна шкода та тяжкі наслідки можуть бути інкриміновані винному лише за наявності причинного зв`язку між його діянням (дією чи бездіяльністю) та настанням зазначених наслідків. Для наявності цього зв`язку необхідно встановити: які саме службові обов`язки, покладені на особу, або повноваження з надання публічних послуг були нею порушені; чи передували ці порушення заподіянню істотної шкоди або тяжких наслідків; чи створювали вони реальну можливість заподіяння цих наслідків; чи виявилися ці порушення необхідною умовою настання таких наслідків і чи викликали їх із неминучістю в конкретних умовах.
Службове зловживання визнається закінченим із моменту заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам фізичних чи юридичних осіб або державним чи громадським інтересам.
У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3 не встановлений.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину є мета (одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи) та корисливий мотив. Такий мотив полягає у прагненні особи шляхом зловживання своїм службовим становищем одержати матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди.
На думку ОСОБА_3 , що ним відображено в протоколі допиту від 23 липня 2019 року, суб`єктивна сторона злочину полягала в намірі працівників поліції «поховати» кримінальне провадження № 0000938 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, яке розслідується Кам`янка-Бузьким ВП ГУ НП у Львівській області, шляхом здійснення його допиту дільничним Нетлюхом.
Вказані доводи не заслуговують на увагу, а також не свідчать про наявність в діях працівників поліції кримінально-караного діяння, оскільки досудове розслідування щодо розслідування злочинів передбачених ст. 358 КК України не обмежується лише допитом особи в якості свідка, а в першу чергу доказуванню підлягає факт підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів, що потребує проведення відповідних експертиз.
Водночас, що стосується законодавчо визначеної процедури розгляду заяв про вчинення кримінальних правопорушень правоохоронними органами, то після отримання відповідної заяви, згідно з статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України , слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання такої заяви, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Аналогічна норма міститься і у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженому наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 6 квітня 2016 року.
Так, згідно з п. 1 розділу 3 зазначеного вище Положення, внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме заява, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.
Крім того, норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.
Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.
Досудове розслідування розпочинається вже з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В свою чергу, здійснення органами досудового розслідування слідчих дій в рамках розпочатого досудового розслідування щодо надання оцінки законності рішення, дій чи бездіяльності слідчого, який здійснює досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні при можливому явному зловживанні учасником процесу свого законодавчого права на оскарження такого рішення, дії чи бездіяльності до прокурора чи слідчого судді не узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, відповідно до якої слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Незгода з процесуальними рішеннями слідчого чи його діями в кримінальному провадженні може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному КПК України, однак не може слугувати безумовною підставою для притягнення слідчого до кримінальної відповідальності, оскільки КПК України визначає інший порядок оскарження таких дій чи бездіяльності.

Враховуючи наведене вище, слідчим суддею встановлено, що слідчим проведені усі необхідні слідчі дії та проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях службових осіб Кам`янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а тому постанова про закриття кримінального провадження № 0001733 від 28 травня 2019 року є законною та не підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, слідчий суддя в задоволені скарги відмовляє.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову від 9 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001733 від 28 травня 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1