У Х В А Л А
іменем України

12 червня 2019 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна,

у с т а н о в и в:

10.06.2019 старший слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000605 від 20.07.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ПАТ "Укрсоцбанк".

На обґрунтування клопотання зазначено, що відомості до ЄРДР були внесені на підставі заяви ОСОБА_5 , яка повідомила про службову недбалість, вчинену державним реєстратором відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради ОСОБА_6 , під час реєстрації права власності за ПАТ "Укрсоцбанк" на вказану квартиру, яка є предметом іпотечного договору.

Відповідно до інформації Зміївської міської ради Харківської області реєстрація права власності за товариством на вище вказану квартиру здійснювалась на підставі іпотечного договору, серія та номер 1007, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_7 , та кредитного договору №б/н, виданого ПАТ "Укрсоцбанк".

При цьому, потерпіла ОСОБА_5 не була належним чином, в передбаченому договором іпотеки порядку повідомлена про звернення предмету іпотеки на користь банку, а державний реєстратор Зміївської міської ради ОСОБА_6 допустивши порушення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" здійснила реєстрацію права власності за ПАТ "Укрсоцбанк".

Раніше щодо вказаної квартири вже засосовувався арешт, однак його чинність сплила. 31.05.2019 потерпіла ОСОБА_5 звернулася із клопотанням про продовження строку дії арешту на квартиру через те, що ПАТ "Укрсоцбанк" може здійснити відчуження вищевказаної квартири.

Представник власника майна, щодо якого вимагається застосування арешту, ПАТ "Укрсоцбанк" в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому. Також вказала, що під час прийняття квартири у свою власність банком порушено вимоги договору іпотеки. У разі реалізації квартири банком, буде утруднене повернення вказаної квартири належному власнику, чим буде завдана значна матеріальна шкода. Також повідомила, що наразі строк досудового розслідування спливає 20.07.2019.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

З копій витягів з кримінального провадження №0000605 вбачається, що 20.07.2018 до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України, яке виявилося у наступному: 20.07.2018 до Зміївського ВП надійшла заява щодо неправомірних дій з боку державного реєстратора Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_6 (а. п. 1, 48).
За даними інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.05.2018 та 12.06.2019, квартира АДРЕСА_2 належить ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора ОСОБА_6 від 16.04.2018 (а. п. 9, 10, 44-47).
Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду від 31.08.2018 накладено арешт на вищевказану квартиру строком на 3 місяці (а. п. 23-27).
На даний час строк дії ухвали від 31.08.2018 сплив.
31.05.2019 потерпіла ОСОБА_5 звернулася до слідчого з клопотанням про необхідність накладення арешту на квартиру, яке мотивувала висловленням представниками банку намірів щодо заволодіння квартирою та її відчуження (а. с. 28, 29).
Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.
Положеннями статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що квартира АДРЕСА_2 є річчю, право власності на яку перейшло від власника ОСОБА_5 до ПАТ "Укрсоцбанк" внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України, щодо якого проводиться досудове розслідування.
Виходячи з цього, збереження як самої квартири, так і існуючої реєстрації права власності на квартиру за ПАТ "Укрсоцбанк", має доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.
Крім того, за вказаних обставин, відчуження вказаної квартири Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" на користь третіх осіб в подальшому може перешкодити вирішенню питання про повернення квартири належному власнику.
На виконання вимог частини 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України слідчий у клопотанні та прокурор під час його судового розгляду, довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 Кримінального кодексу України.
За таких обставин, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру належить задовольнити.
Водночас, відсутні підстави для застосування арешту квартири понад строки досудового розслідування, які спливають 20.07.2019 та на час розгляду клопотання не продовжувалися.
Тому, термін дії арешту належить встановити до 20.07.2019.
На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження за №0000605 від 20.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України задовольнити.

2. Накласти арешт строком до 20.07.2019, що полягає у забороні внесення технічних змін та відчуження квартири, розташованої в АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ПАТ "Укрсоцбанк", , юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29.

3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

4. Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно старшим слідчим Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 .

Слідчий суддя: ОСОБА_1