УХВАЛА
Іменем України

29 жовтня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника: адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручене 27.08.2019 в рамках кримінального провадження №00277 від 13.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В обґрунтування поданої скарги вказав, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00227 від 13.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_6 27.08.2019 оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно оголошеної підозри ОСОБА_6 12.07.2019 близько 16 години 10 хвилин керував технічно справним автомобілем «HYUNDAI ELANTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким рухався по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Києва у напрямку м. Житомира та перевозив пасажира ОСОБА_7 , який сидів на передньому пасажирському сидінні.

Керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом та рухаючись ним по 96км+659м вказаної автодороги, поблизу с. Городське Коростишівського району Житомирської області, водій ОСОБА_6 , під час руху поза межами населеного пункту по прямій горизонтальній асфальтованій ділянці дороги, в задовільних умовах дорожнього руху, в умовах достатньої видимості, в порушення вимог пунктів 1.5., 2.3.6), 10.1. та 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, натомість змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу праворуч та в подальшому, перетнувши лінію дорожньої розмітки 1.2 вказаних вище Правил, виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на задню частину напівпричепа «GENERAL TRAILERS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у складі з сідловим тягачем «MAN TGA 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився у нерухомому стані на правому узбіччі.

В результаті указаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «HYUNDAI ELANTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Орган досудового розслідування вважає, що порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.5., 2.3.6), 10.1. та 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

При цьому, на момент оголошення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що саме дії ОСОБА_6 спричинили дану дорожньо-транспортну подію та перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки та смертю його батька.

Так, станом на 27.08.2019 органом досудового розслідування не отримано жодних доказів, які б могли свідчити про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а саме: не проведено слідчий експеримент, не взято до уваги покази ОСОБА_6 про те, що саме його батько ОСОБА_7 втрутився у керування транспортним засобом, не призначено та не проведено судову автотехнічну експертизу (механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди) з урахуванням показів водія ОСОБА_6 .

Лише майже через місяць після оголошення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення органом досудового розслідування за клопотанням сторони захисту, яке задоволено прокурором у кримінальному провадженні, проведено слідчий експеримент та на його підставі призначено експертизу механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка на даний час перебуває на виконанні.

Так, ОСОБА_6 не затримували в порядку ст. 208 КПК України, запобіжний захід обрано 29.08.2019, тобто через два дні після повідомлення йому про підозру.

У постанові від 29.08.2019 про відмову у заявленому стороною захисту клопотанні про проведення слідчого експерименту, слідчий ОСОБА_5 визнав, що водій ОСОБА_6 під час повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вказував на те, що у керування транспортним засобом втрутився його батько загиблий ОСОБА_7 .

Проте, слідчий всупереч нормам КПК України відмовив у проведенні слідчого експерименту та останній був проведений лише за повторним клопотанням сторони захисту вже після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, що свідчить про передчасність її повідомлення.

Тобто, при повідомленні ОСОБА_6 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, були відсутні підстави для повідомлення такої підозри, передбачені ст. 276 КПК України.

Крім того, в ході досудового розслідування порушені його строки, визначені ч. 1 ст. 219 КПК України.

Так, 27.10.2019 сплив двомісячний строк досудового розслідування з моменту повідомлення ОСОБА_6 про підозру. У сторони захисту відсутні відомості про зупинення чи продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні адвокат скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив її задовольнити та скасувати повідомлення про підозру.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на обґрунтованість врученої підозри та просили відмовити у задоволенні скарги. Вважають безпідставними твердження щодо закінчення строку досудового розслідування, оскільки у кримінальному провадженні були відкриті матеріали, а тому цей строк досудового розслідування не враховується.

Заслухавши думку адвоката, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали скарги, додані до неї документи, матеріали кримінального провадження №00277, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00277, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

27.08.2019 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, під час проведення досудового розслідування ОСОБА_6 12.07.2019 були надані письмові пояснення, в яких останній вказав, що він разом зі своїм батьком рухалися на автомобілі в крайній смузі. Почувши сигнал позаду він почав перестроюватися в праву смугу. Після цього, перед ним швидко загальмував білий бус, його почало різко кидати вправо, він вижав тормоз і намагався вивернути руль вліво, після чого вони в`їхали у фуру, бо його понесло вправо, що спричинило смерть батька ( а.с. 35-36).

Згідно протоколу допиту як свідка від 16.07.2019, ОСОБА_8 вказав, що за кермом автомомбіля «HYUNDAI ELANTRA» був молодий хлопець, а на передньому пасажирському сидінні побачив чоловіка середнього віку та який не подавав ознак життя, після цього водій автомобіля попросив викликати швидку та допомогти дістати з салону його батька (а.с. 145-148).

Згідно протоколу допиту як потерпілого від 25.07.2019, ОСОБА_9 вказала, що на місці пригоди син ( ОСОБА_6 ) пояснив те, що під час того як керував автомобілем, почув звуковий сигнал та з метою звільнення лівої смуги руху скерував автомобіль праворуч та втративши керування транспортним засобом виїхав на укріплене узбіччя, де скоїв наїзд на автопоїзд, який знаходився у нерухомому стані (а.с.158-159).

У протоколі допиту як свідка від 26.07.2019, ОСОБА_6 вказав, що з метою уникнення зіткнення з автомобілем, який гальмував попереду, він скерував свій автомобіль праворуч і застосував гальмування та в процесі гальмування виїхав за межі проїзної частини на праве укріплене узбіччя, де здійснив наїзд на задню ліву частину напівпричіп у складі сідлового тягача, котрий стояв на вказаному узбіччі (а.с.167-170).

У висновку судового експерта №3/684 від 14.08.2019 вказано, що у даній дорожній обстановці водієві автомобіля «HYUNDAI ELANTRA», необхідно було діяти відповідно до вимог пп.1.10 дорожні умови, дорожня обстановка, узбіччя; 10.1;12.1; Правил дорожнього руху України (а.с. 190-196).

У повідомленні про підозру ОСОБА_6 від 27.08.2019, вказано, що порушуючи Правила дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, натомість змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу праворуч та в подальшому перетнувши лінію дорожньої розмітки 1.2 Правил дорожнього руху, виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на задню частину напівпричепа «GENERAL TRAILERS» у складі з сідловим тягачем, який знаходився у нерухомому стані на правому узбіччі (а.с.218-220).

Згідно протоколу допиту як підозрюваного від 27.08.2019, ОСОБА_6 вказав, що в момент коли він хотів загальмувати, однак відчув, що об його праву руку доторкнулася рука батька, який в якусь мить вивернув кермо у свою сторону, аби він не врізався в автомобіль, який гальмував попереду. В цю ж мить він почав гальмувати та батько вже відпустив кермо. Далі в процесі гальмування його автомобіль зміщуючись праворуч виїхав за межі проїзної частини, де зіткнувся із задньою частиною вантажного автомобіля, що стояв на правому укріпленому узбіччі (а.с.230-233).

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.08.2019 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено відповідні обов`язки (а.с.238-239).

29.08.2019 ОСОБА_6 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №00277 від 13.07.2019, в якому він є підозрюваним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.251).

Постановою прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 09.09.2019 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №00277 за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.259-260).

Слідчий суддя звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з положеннями п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст.37 цього Кодексу.

Згідно ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження та повідомлення про підозру від 27.08.2019, вбачає, що посилання адвоката на те, що підстави для повідомлення підозри відсутні є безпідставними, оскільки лише після допиту як підозрюваного ОСОБА_6 повідомив, що у керування автомобілем втрутився його батько, до цього ж ОСОБА_6 пояснював, що він скерував свій автомобіль праворуч і застосував гальмування, щоб уникнути зіткнення з автомобілем. Крім того, сама підозра була досліджена слідчими суддями при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та покладених обов`язків, з врахуванням даних обставин вказана підозра була визнана обґрунтованою, так як такий висновок судових органів може бути лише за умови, що сама підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України.

Слід також зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою КК ця особа підлягає відповідальності.

Слідчий суддя повинен перевірити, чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують уже отримані слідчим та прокурором відомості щодо можливої причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є принциповим питанням при розгляді скарги на повідомлення про підозру в частині вирішення питання щодо обґрунтованості самої підозри.

В судовому засіданні прокурор вказав, що слідчим експериментом було підтверджено можливість втручання пасажира у керування автомобілем, однак для підтвердження цього чи спростування будуть призначені додаткові експертизи.

Разом з тим, аналіз оскарженого повідомлення про підозру від 27.08.2019р. відносно ОСОБА_6 дає підстави стверджувати, що на момент вручення повідомлення про підозру, остання за своїм змістом та сутністю у повній мірі відповідає вимогам ст.277 КПК України.

Так, зазначене повідомлення про підозру містить всі необхідні відомості, у тому числі, прізвище та посаду слідчого, який здійснював це повідомлення, містять зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , виклад обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , підпис слідчого який здійснив повідомлення.

Слідчий суддя вважає, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 27.08.2019р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відповідає вимогам КПК.

Підстав для скасування повідомлення про підозру від 27.08.2019р. щодо ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не вбачається, відтак скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 303-306, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1