ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/2604/16-к
Провадження № 1-кп/0274/263/16
20.08.2019 м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньо-спеціальною освітою, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 15.05.89 Бердичівським міським судом за ст.ст. 215-3 ч. 2, 140 ч. 2, 42, 25-1 КК УРСР 1960 р. на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна умовно з обов`язковим залученням до праці;
2) 26.12.89 Свердловським міським судом Кіровоградської області за ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2, 215-3 ч. 2, 42, 43 КК УРСР 1960 р. на 5 років позбавлення волі;
3) 22.07.96 Жовтневим районним судом м. Києва за ст.ст. 140 ч. 3, 142 ч. 1, 142 ч. 2, 142 ч. 3, 42 КК України 1960 р. на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
4) 07.02.07 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 187 ч. 2, 353, 70 ч. 1 КК України на 8 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
5) 08.02.18 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
6) 22.04.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
24 лютого 2016 року близько 22-ї години 20 хвилин ОСОБА_5 прийшов до домогосподарства АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 . В цей час та місці між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка. В ході сварки у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Після чого, реалізуючи свій злочиний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 дістав з кишені одягу невстановлений слідством ніж та умисно наніс ОСОБА_7 два удари вказаним ножем в область живота, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ран черевної порожними з пошкодженням печінки та передньої стінки шлунку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого визнається винним ОСОБА_5 , передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю. Суду показав, що потерпілий ОСОБА_5 , це його рідний брат. За два тижні до події вони посварилися з братом. 24.02.2016 в нього по телефону теж був конфлікт з братом. Цього ж дня, близько 22 год. 30 хв. він прийшов до брата, який проживає в АДРЕСА_2 , для того щоб забрати свої речі. В цей вечір він випив пляшку пива. Хвіртку відкрив йому брат, з будинку виніс йому спортивну сумку з одягом. Коли він відкрив сумку, то в ній не було деяких светрів, тому він хотів зайти до хати щоб їх знайти. Брат був проти того щоб він заходив до хати, казав, що винесе сам. Між ними виник словесний конфлікт, який переріс в штовханину. Під час штовханини він вийняв з кармана розклядний ніж, почав ним махати, щоб налякати брата. Зрозумів, що наніс ножем брату тілесні ушкодження лише після другого удару. Після конфлікту, коли вони зайшли в кухню, брат до нього повернувся, підняв кофту. Він побачив кров та порізи на животі. Брат взяв мобільний викликав швидку. Він злякався, вийшов з хати, відійшов від будинку на 50 метрів та чекав приїзду швидкої. Бачив, як брат з племінником ОСОБА_9 сіли в карету швидкої допомоги та поїхали. Далі він подзвонив сестрі, повідомив про конфлікт. Через годину, півтори, він прийшов до травмпункту, там зустрівся з сестрою. Від сестри дізнався, що ОСОБА_10 будуть оперувати. Потім він пішов додому за адресою АДРЕСА_3 . Вранці він пішов до своїх знайомих, які проживають по АДРЕСА_4 . У знайомих пробув більше доби, там же був затриманий міліцією. З братом вони примирилися. Лікування брату він оплатив. У вчиненому щиро розкаюється.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що обвинувачений це його брат, стосунки між ними завжди були добрі. Кофлікт, що стався між ним та братом, спровокував він, через свій поганий характер. Брат прийшов до нього за сумкою з своїми речами випившим, і йому це не сподобалося. Про те, що обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження він зрозумів після конфлікту, коли вони зайшли на кухню. Він побачив кров і відчув біль в животі. Під час штовханини ніж в брата він бачив в правій руці, його лезо блищало на світлі, ударів не відчував. З братом вони примирилися. Лікування брат йому оплатив. Зараз брат також у всьому йому допомагає. Просить обвинуваченого суворо не карати. Відповідно копії актового запису про смерть № 592 від 19.06.2017 (а.п. 57 т. 2) потерпілий ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. (а.п. 57 т. 2).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються
Оцінюючи докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_5 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння доведеною, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.
Суд враховує особу винного, який неодноразово судимий, за місцем проживання характеризувався посередньо, зі слів працював неофіційно, з 25.02.2016 перебуває на "Д" обліку в лікаря нарколога та під наглядом в лікаря психіатра, на даний час відбуває покарання.
Обставиною, що відповідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України помякшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги санкцію статті, суд призначає покарання у виді позбавлення волі.
Остаточне покарання суд призначає з врахуванням вироку Бердичівського міськрайонного суду від 22.04.2019, в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Враховуючи призначене покарання, особу обвинуваченого, який відбуває покарання за попереднім вироком, підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України , суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбалення волі на строк 5 (п"ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду від 22.04.2019, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років 5 (п"ять) місяців.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 15.12.2018, зарахувавши в строк відбування покарання, частково відбуте покарання за попереднім вироком.
Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Бердичівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області, після набрання вироком законної сили:
- марлеві тампони із зразками речовини бурого кольору, ніж, знищити;
- одяг потерпілого ОСОБА_5 - спортивні штани, светр, куртку, знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасник, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1