Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/388/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2019 року, якою стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньки, Чернуховського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 07.12.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового слідства, а саме з 22 год. 10 хв. 18 вересня 2019 року до 22 год. 10 хв. 16 листопада 2019 року з визначенням застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн.,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2019 року, задоволено частково клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області, внесене у кримінальному провадженні № 0000232 від 18.09.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, у зв`язку з чим існує ризик передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оскільки, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, окрім тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Крім цього, враховані обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість покарання, наявність утриманців та судимостей.

Вказане свідчить, що запобігання встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового слідства.

Також, слідчим суддею при визначенні суми альтернативного запобіжного заходу застави підозрюваному враховано, що на утриманні у підозрюваного є дружина, малолітня дитина, проте, як пояснив підозрюваний у судовому засіданні він працює неофіційно, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що застава 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн., в повній мірі забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного обов`язків та його належну поведінку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя в описово-мотивувальній частині ухвали вказав, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, тобто на думку судді саме ОСОБА_8 вже вчинив суспільно-небезпечне діяння, і прописав в ухвалі, як встановлений факт.

При цьому, суд не досліджував та і не мав жодних підстав досліджувати докази, які ще не всі по справі зібрані, тим самим порушив призумцію невинуватості.

Суд першої інстанції посилається на глибоке переконання сторони обвинувачення та суворість можливого покарання, при цьому не звернув уваги на докази вини ОСОБА_8 .

Захисник зазначає, що потерпілого ОСОБА_10 за три чотири години до наїзду дуже сильно побили мешканці села, даний факт підтвердила мешканка села Мар`янівка, Маловисківського району, Кіровоградської області батькові підозрюваного. Такою інформацією володіють і діти загиблого.

Також, ніяких пошкоджень т/з мотоцикла м-67-36, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 немає. Свідок ОСОБА_11 , повідомив, що під час руху вони наїхали на щось.

Також, на думку захисника немає причинно-наслідкового зв`язку між ДТП і шкодою, яку зазнав потерпілий.

Крім того, захисник зазначає, що слідчий суддя не врахував, що на утриманні у ОСОБА_8 знаходиться його дружина та малолітня дитина. Не враховано також, позитивну характеристику ОСОБА_8 , який змінив місце свого проживання, щоб не контактувати з особами, які схильні до протиправних правопорушень, має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу не може бути задоволено, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного колегія суддів не вбачає.
Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 , неврахування районним судом того, що підозрюваний має на утриманні дружину та дитину.
Однак, зазначене колегія суддів не бере до уваги.
Як вбачається з ухвали слідчого судді в судовому засіданні, досліджено докази, а саме: протокол огляду місця ДТП від 18.09.2019, протокол огляду трупа ОСОБА_10 від 18.09.2019, протокол огляду місця події (транспортного засобу, який приймав участь у ДТП від 18.09.2019), показами очевидця ДТП - свідка ОСОБА_11 .
Окрім того, слідчим суддею враховані обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість покарання у разі доведення винуватості, наявність утриманців та судимостей та надано їм належну оцінку.
Разом з тим необхідно зазначити, що надання оцінки доказам та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу вимогами КПК України не передбачено.
А тому, колегія суддів не бере до уваги апеляційні доводи захисту про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 , оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими у суді першої інстанції доказами, при цьому вина ОСОБА_8 може бути встановлена виключно під час розгляду матеріалів кримінального провадження по суті.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Окрім того, не можуть бути прийняти до уваги твердження сторони захисту стосовно непричетності ОСОБА_8 до кримінального правопорушення у зв`язку з побиттям потерпілого іншими особами, оскільки належних тому доказів стороною захисту не надано, крім того виключно експерт під час проведення експертизи може встановити механізм нанесення, характер і ступінь ушкоджень спричинених потерпілому в результаті ДТП.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що ОСОБА_8 раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час іспитового строку, який був встановлений вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.12.2018.
При цьому, колегія суддів бере до уваги той факт, що ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності за злочин у якому йому повідомлено про підозру, намагався приховати злочин, а саме перемістив потерпілого за межі проїзної частини, яке мало проглядаємо для інших учасників руху, після чого з місця правопорушення зник, вчиняв дії направлені на переховування речі мотоцикла М -67-36, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який являється засобом вчинення злочину, а також слідів кримінального правопорушення, які збереглися на вищевказаному транспортному засобі.
Отже, на думку колегії суддів перебуваючи на волі, ОСОБА_8 , може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисту щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з підстав того, що на його утриманні перебуває дружина та дитина колегією суддів не може бути задоволено оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання слідчого підозрюваний ОСОБА_8 офіційно не працює.
Таким чином, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення а також, те, що ОСОБА_8 раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину під час іспитового строку, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколом огляду місця ДТП від 18.09.2019, протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 18.09.2019, протоколом огляду місця події (транспортного засобу, який приймав участь у ДТП від 18.09.2019), показами очевидця ДТП - свідка ОСОБА_11 ).
Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 згідно ст. 12, відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого у разі доведення вини останнього, передбачає позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, незважаючи на те, що злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України характеризується необережною виною, однак тяжкі наслідки, які настали призвели до смерті людини.
Сукупність обставин, в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість, істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки оскільки, останній раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення під час іспитового строку, намагався приховати злочин.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останньою процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з умовою достатньої гарантії виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначаючи заставу, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35 240 грн., на переконання колегії суддів буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри до нього та при цьому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини по справі.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 дні, залишити без змін.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2019 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з визначенням розміру застави - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4