Справа № 443/1477/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/733/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 12 червня 2019 року, -

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до одного року дев`яти місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання із покаранням у виді одного року шести місяців позбавлення волі, призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2017 року за ч.2 ст. 185, ст.ст. 71, 72 КК України, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання два роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 26 грудня 2018 року.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів, передбачених ст. 185 КК України, повторно, 11 квітня 2017 року о 13 год. 00 хв., перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , за яким здійснював догляд на час відсутності власниці, керуючись прямим умислом, який у нього виник раптово, з корисливою метою, демонтував та умисно таємно викрав металеву конструкцію кухонного вогнища, вартістю 87,00 грн. та з горища будинку рулон металевої огороджувальної сітки, довжиною 10 м, вартістю 675,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 762,00 грн., тобто вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, а саме, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, а не згідний з призначеним покаранням, оскільки вважає, що таке не відповідає його особі і є надто суворим.

Зазначає, що судом не враховано, що його батько є інвалідом І групи і потребує догляду.

Просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2017 року, остаточно призначити покарання у виді одного року семи місяців позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.
Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню суспільної небезпеки та даним про особу винного.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання і призначив таке, на думку колегії суддів, у відповідності до вимог ст.ст. 65, 70 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Отже, з врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 є безпідставні.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 12 червня 2019 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4