Справа № 446/549/19
ВИРОК
06.12.2019 року м.Кам"янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Підліски, Кам`янка-Бузького району Львівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого: 27.12.2018 р. Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 100(сто) годин.;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ОСОБА_4 раніше судимий 27 грудня 2018 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.
Так, ОСОБА_4 , вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року засуджений на строк сто годин громадських робіт за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та згідно направлення Кам`янка-Бузького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській областібув скерований для відбування покарання у Новояричівську селищну раду, при цьому останньому були роз"яснені покладені на нього судупорядок та цмови відбування призначеного покарання у виді громадських робіт. Однак ОСОБА_4 будучи ознайомленний з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, від отримання направлення на виконання призначеного покарання відмовився, таким чином ухилився від відбування призначеного покарання.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженого до цього покарання, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно був ознайомлений з порядком відбування громадських робіт, однак вирішив на такі роботи не ходити. В даний час жалкує про вчинене, щиро покаявся та просив його суворо не карати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті Кам`янка-Бузької ЦРЛ не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Врахоючи те, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин до повного відбуття покарання, призначеного вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року на строк сто годин громадських робіт.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2(два) місяці арешту
На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом повного складання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.12.2018 р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання з урахування ч.1 ст.72 КК України у виді 2 /двох/місяців і 10 /десяти/ днів арешту.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1