Справа №359/9402/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3378/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України

« 25 » листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника Бориспільської ВК №119 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання начальника ДУ "Бориспільська виправна колонія (№119)" про застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення -

в с т а н о в и л а:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника ДУ "Бориспільська виправна колонія (№119)" про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що під час відбування покарання в ДУ "Бориспільська виправна колонія (№119) з 19.01.2017 р. ОСОБА_7 довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області 24.10.2019 р. клопотання начальника ДУ "Бориспільська виправна колонія (№119)" про застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення - задоволено, звільнено його від подальшого відбування покарання умовно-достроково на не відбуту частину покарання - 1 рік 2 місяці 10 днів.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати вказану ухвалу посилаючись на її незаконність у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 81 КК України та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника ДУ "Бориспільська виправна колонія (№119)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказав на те, що висновок суду про можливість застосування до ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України є помилковим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки поведінка засудженого за період відбування покарання не була сумлінною, є нестабільною, він мав 5 заохочень та 1 стягнення; працевлаштований був не повні місяці, тобто стабільно в установі не проявляв бажання працювати, а також суд не врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, вчинив новий злочин під час іспитового строку, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, вважає отримані ним заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці безпідставними, а висновок судді І інстанції про застосування умовно-дострокового звільнення до ОСОБА_7 - необґрунтованим.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, ОСОБА_7 зазначив, що на момент розгляду клопотання судом І інстанції будь-яких заперечень щодо задоволення клопотання начальника ДУ "Бориспільська виправна колонія (№119) у прокурора не було, крім того, він режим утримання не порушує, вимоги адміністрації установи виконує, за час відбування покарання отримав професію зварювальника, бере участь у благоустрої колонії та працевлаштований в промисловій зоні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , якийпідтримав апеляційну скаргу,пояснення засудженого ОСОБА_7 та представника Бориспільської ВК №119 ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарають у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно п.2 Пленуму Верховного Суду України »Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.02.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.17 вказаної постанови ПВСУ, суду слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З ухвали суду 1 інстанції вбачається, що приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково на невідбуту частину покарання, суд дотримався вказаних вимог закону та рекомендацій Пленуму Верховного Суду України викладених у вищезазначеній постанові.

Так, судом враховано те, що на момент розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 відбув більше 2/3 призначеного строку покарання.

Також судом обґрунтовано враховано, що на день розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 мав 4 заохочення правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 1 стягнення, яке знято у встановленому законом порядку, позитивно характеризується, добре відноситься до суспільно-корисної праці, по відношенню до працівників адміністрації тактовний та ввічливий, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості, працевлаштований на дільниці деревообробки установи з липня 2017 року, здобув професію електрика ручного зварювання, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій установи.
За висновками начальника ДУ "Бориспільська виправна колонія (№119)" та спостережної комісії, ОСОБА_7 довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки працював не повні місяці, є безпідставними т.я. не ґрунтуються на вимогах закону виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно-корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність.

Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно-корисною оплачуваною працею.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 пояснив, що працював весь час коли була робота, але були періоди коли роботи не було і це залежало від адміністрації колонії.

Представник колонії ОСОБА_8 підтвердив, що ОСОБА_7 дійсно був працевлаштований, від роботи не відмовлявся, але адміністрація колонії не завжди могла забезпечити всіх бажаючих обсягом робіт.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що ОСОБА_7 відповідає усім критеріям, наявність яких відповідно до ст. 81 КК України необхідна для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування ним покарання, оскільки засуджений своєю поведінкою, ставленням до праці, активною участю у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій установи, довів своє виправлення, а тому рішення суду 1 інстанції про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є законним і обґрунтованим.

Підстав для скасування ухвали суду та відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року, якою клопотання начальника ДУ "Бориспільська виправна колонія (№119)" про застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення задоволено - залишити без зміни.

Судді _________________ _____________________ ________________