Справа № 308/6109/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , останній раз будучи засуджениим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді 4 років і 6 місяців позбавлення волі, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 07.07.2015 року та призначеного покарання у виді 4 років і 1 місяць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.
15.03.2019 року близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, знаходячись у якості відвідувача в приміщенні торгівельної зали ТОВ «САВ Дістрібьюшин» магазину «Фокстрот» за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 28, шляхом вільного доступу, викрав належні ТОВ «САВ Дістрібьюшин» в особі керівника ОСОБА_5 товарно-матеріальні цінності, а саме одну пару навушників марки «Ergo BS-500 Twins», чорного кольору, які поклавши у внутрішню кишеню куртки намагався винести із приміщення супермаркету, однак виконавши усі дії, які необхідні для вчинення злочину до кінця його не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки такі дії були припинені охоронцем закладу.
Згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №11/267 від 28.03.2019 року, вартість навушників становить 1799 грн. 00 коп.
За таких обставин, ОСОБА_4 обвинуваться у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та щиро розкаявся. По суті фактичних обставин справи пояснив, що дійсно 15 березня 2019 року близько опівдня перебував у магазині «Фокстрот», звідки намагався таємно викрасти навушники, однак був затриманий охоронцем. При призначенні покарання просив врахувати, що злочин ним доведений до кінця не був.
Незважаючи на те, що судом у судовому засіданні роз`яснено обвинуваченому право на захист, передбачене ст. 20 КПК України, останній від отримання такого відмовився. Суд переконався у добровільності такого рішення, яке не пов`язане з матеріальним становищем обвинуваченого чи будь-якими іншими обставинами.
Потерпілий не скористалася правом на участь у судовому засіданні та будь-яких пояснень не надав, проте подав заяву, згідно з якою просив розглянути кримінальне провадження у його відсутності, зазначивши, завдана шкода обвинуваченим відшкодована.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, інші учосники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є раніше неодноразово судимим, його похилий вік, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі згідно з вимогами ч. 3 ст. 68 КК України.
З урахуванням обставин і наслідків злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років і 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 572,00 /п`ятсот сімдесят дві/ гривні.
Речові докази:
- одна пара навушників марки «Ergo BS-500 Twins», чорного кольору повернути ОСОБА_5 ;
- відеозаписи ch08_00_06_00_4MB_idl,ch02(CAM2)_28_19 _00_2MB_idl, записані на компакт диск з надписом на диску «Kaktuz», «DVD-R 700МВ 4,7 Gb» №DR5FA1-00905 залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1