ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2019 року про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002034 від 12.09.19 року стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Хуст, Закарпатської області, громадянка України, ромської національності, освіти не має, не заміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , зі слів не судима, -
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2019 року клопотання слідчого задоволено. Обрано ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, починаючи з часу фактичного затримання з 17-00 год. 12 вересня 2019 р. та до 00 годин 01 хвилини 10 листопада 2019 року. Заставу визначено у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів працездатної особи 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн. При внесенні застави покладено на підозрювану обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, у якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця мешкання.

Згідно оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру та ухвалі слідчого судді.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурор надала достатні докази наявності обґрунтованої підозри у причетності підозрюваної до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, наявність вказаних у клопотанні ризиків, які підтверджуються сукупністю наступних обставин: підозрювана офіційно не працевлаштована, у шлюбі не знаходиться, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків. Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, з урахуванням доведених ризиків, вважав, що прокурор у судовому засіданні довела необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, що є підставою для відмови стороні захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваної просить ухвалу суду скасувати та обрати останній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_7 , раніше не засуджена, має родину, утримує двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, а таким чином не має бажання, та зворотнє не було доведено, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Звертає увагу на те, що ані слідчий, ані суд першої інстанції не навів підстав неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної, чим порушено вимоги кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, вважає, що відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрювана та її захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою та просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи захисника підозрюваної, викладені в апеляційній скарзі та судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними.
13 вересня 2019 року слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_7 про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, яке виразилось у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, що підтверджується низкою доказів, наявних у кримінальному провадженні.
Більш того, підозрювана свою причетність до вказаного кримінального правопорушення визнала та просила обрати більш м`який запобіжний захід щодо неї. В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 також зазначає, що ОСОБА_7 визнала свою провину у вчиненому злочину.
Таким чином, пред`явлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні даного злочину є обґрунтованою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.
Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою, те, що підозрювана раніше не судима, утримує двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки.
Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Оцінюючи всі обставини в сукупності, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 , раніше не засуджена, має родину, утримує двох неповнолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, а таким чином не має бажання переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні тощо, тобто ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки обставини, що стосуються особи підозрюваної при обранні запобіжного заходу, суд першої інстанції врахував та надав їм належну оцінку в сукупності з іншими обставинами справи, а посилання на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, так як повністю спростовуються матеріалами справи.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваної ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника підозрюваної слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2019 року про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002034 від 12.09.19 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4