Справа № 592/4092/17
Провадження № 1-кп/592/282/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0005394, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2016, кримінальне провадження № 0004480, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працездатного, який не працює та не навчається, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
10.12.2016, близько 22:00 год. ОСОБА_3 , проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак перебуває в користуванні їх матері ОСОБА_9 , переконавшись, що у будинку відсутній власник, вирішив проникнути до нього, з метою відшукання речей та їх викрадення.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне проникнення до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та перебуває з користуванні їх матері ОСОБА_9 , відчинив хвіртку, яка не була замкнена на замок, а надалі через вхідні двері, які перебували у зачиненому положенні на цвях, проник в середину будинку, порушивши недоторканість житла, не виявивши цінних речей для викрадення, покинув територію вищезазначеного домоволодіння.

Не зупинившись на вчиненому, 10.12.2016 приблизно о 22:20 год. ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що за адресою: АДРЕСА_2 відсутні мешканці, діючи таємно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію вказаного домоволодіння, надалі через вхідні двері, які перебували у зачиненому положенні, однак на замок не замкнені, звідки намагався викрасти належні ОСОБА_10 особисті речі, а саме: дрібні шматки металу, виготовлені із чорного металу, загальною вагою 12,5 кг.; металевий лом, довжиною 130см, вагою 5 кг, виготовлений із чорного металу; відра пластмасові у кількості 2 штук, чорного кольору, об`ємом 10 літрів.

Реалізуючи свій злочинний, умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 виніс з будинку вище вказані предмети на подвір`я домоволодіння, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, так як був затриманий поліцейськими при спробі покинути місце події.

Таким чином, ОСОБА_3 не виконав усі дії, які вважав необхідними для викрадення вищевказаних предметів, вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/225е від 01.02.2017 становить: дрібні шматки металу, виготовлені із чорного металу, загальною вагою 22,5 кг - 90 грн.; металевий лом, довжиною 130см, вагою 5 кг, виготовлений із чорного металу - 94 грн.; відра пластмасові у кількості 2 штук, чорного кольору, об`ємом 10 літрів - 60грн.

ОСОБА_3 не довів свої злочинні дії до кінця у зв`язку з тим, що його дії були викриті. Загальна вартість попереджених матеріальних збитків становить 244 гривні.

Не зупинившись на вчиненому, 24.11.2017 приблизно о 00 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , знаходився по вул. В. Чорновола біля будинку №5 в м. Суми.

У ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме двох чавунних каналізаційних труб, вагою 50 кг., кожна з яких має зовнішній діаметр 100 мм., товщина стінок 10 мм., довжина 2 м., та які знаходилися на території домоволодіння АДРЕСА_3 з лівої сторони від входу до території даного домоволодіння, на землі між парканом та будинком.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_3 , перебуваючи біля паркану домоволодіння № 5 по вул. В. Чорновола в м. Суми, діючи таємно, тобто його дії є непомітними для оточуючих, взяв дві чавунні труби, що належать ОСОБА_6 , перекинув через паркан вказані чавунні труби, завантажив їх на металеву тачку, яку раніше підготовив для перевезення двох чавунних труб та направився в бік пр. Урицького в м. Суми, спричинивши при цьому потерпілому матеріальних збитків, згідно товарознавчої експертизи від 04.12.2017 за №19/119/9-3/3813е 580 гривень.

Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що він згоден з пред`явленим обвинуваченням та викладеним в обвинувальних актах, щиро кається у вчиненому, жалкував, що вчинив злочини. Суду пояснив, що зайшов в будинок на Юнаківській в м. Суми хотів щось викрасти, була холодна пора року, але нічого не викрадав, бо майно було відсутнє, того будинку вже не має. Потім в цей же день на вулиці Юнаківській проник до іншого будинку, хотів викрасти майно, брав металобрухт, але затримали працівники поліції прямо на подвір`ї з майном. 24.11.2017 на вулиці Чорновола (Калініна) в м. Суми з домоволодіння, викрав 2 труби чавунні, поклав до тачки відвіз та розбив біля мосту. З розміром визначеної шкоди згоден. Все добровільно відшкодував потерпілим.

Враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинувачених судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує:

- за ч. 1 ст. 162 КК України, як порушення недоторканості житла, а саме незаконне проникнення до житла;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфікуючою ознакою якого є - «поєднана з проникненням до житла».

Відповідно до ст. 32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу.

Згідно примітки 1 до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачений цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» за змістом статті 32 КК України повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України; передбачені різними статтями Особливої частини КК і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака. При цьому для повторності немає значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин. Повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

Відповідно ч. 1 ст. 88 КК України та особа визнається, такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено відсутність достатніх об`єктивних даних, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_3 є раніше судимою особою, даний злочин вчинено ним 10.12.2016, тому суд вважає за необхідне, враховуючи наведене із обсягу пред`явленого обвинувачення виключити таку кваліфікуючу ознаку як «повторність»;

- за ч.2 ст.185 КК України, т.я. він таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку, повторно.

Мотиви призначення покарання.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно з ч. 2 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно з ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, повністю добровільно відшкодував завданий збиток, має діагностоване захворювання.

Наведені обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він має сталі соціальні зв`язки, молодий вік, виявляє ознаки розладу психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, контрольована залежність (замісна терапія), може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливо досягти призначивши покарання у виді позбавленні волі в межах санкції статей, застосувавши вимоги ст. 70 ч.1 КК України.

Відповідно ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, а згідно ч. 3 даної норми закону у випадку, передбаченому ч.1 цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Беручи до уваги конкретні обставини вчинення злочину, розмір викраденого майна, відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_3 від потерпілих, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, особу обвинуваченого, який під час розгляду справи у суді давав послідовні правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому, його стан здоров`я, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на відшкодування процесуальних витрат за проведення товарознавчих експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами у розмірі 461 грн. 62 коп.

Речовими доказами, суд вважає за необхідне розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

У судовому засіданні клопотань від учасників кримінального провадження про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має жодних законних підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 162 КК України у виді одного року обмеження волі;

-за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання за цим вироком ОСОБА_3 у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені частиною першою та п.2 частини другої ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчих експертиз 461 (чотириста шістдесят одну) грн. 62 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-Два пластикові відра з металобрухтом, два металеві ломи, ліхтар фірми «New SF Stardust SLF 178B 6 in 1» залишити у володінні потерпілої ОСОБА_10 ;

-Одну чавунну каналізаційну трубу вагою 50 кг, зовнішній діаметр 100 мм, товщина стінок 10 мм, довжина 2 м., чотири елементи чавунної труби, загальною вагою 50 кг., зовнішній діаметр 100 мм кожної, товщина стінок 10 мм кожної, загальною довжиною 2 м., металеву тачку з ручкою на двох колесах залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1