Справа № 682/2975/19
Провадження № 1-кп/682/227/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000411 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, який має на утриманні одну малолітню дитину, є інвалідом 2-ї групи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-16.03.2005 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 07.03.2008 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 308, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.10.2014 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 301 КК України і виді штрафу 1700 грн. з конфіскацією порнографічного кіно та відеопродукції;

- за ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 19.08.2019 року, близько 16 години перебуваючи за місцем свого проживання, а саме, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , помітив на столі мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-А105F», вартістю 2328 грн., належний ОСОБА_5 , якого вирішив викрасти. ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-А105F», який належить його матері ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2 328 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 , прокурор підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.

05.11.2019 року потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтвердив обставини його вчинення.

Потерпіла підтвердила факт примирення з обвинуваченим.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, та з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 05.11.2019 року у кримінальному провадженні № 0000411.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1