У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2019 Справа №607/10093/19

провадження №1кс/607/5939/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження №0000041 від 20 травня 2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України, -

встановив:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження №0000041 від 20 травня 2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України, мотивуючи її тим, що вказана постанова є незаконною, необґрунтованою та не вмотивованою, винесена при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження слідчим жодних слідчих (розшукових) дій не проводилось.

Хоча на необхідність проведення усіх можливих слідчих (розшукових) дій, які мають значення для правильного вирішення питання, вказувалось в поданій потерпілим заяві та поясненнях 30 серпня 2018 року.

Слідчим відповідно до протоколу допиту від 30 серпня 2018 року нічого не проведено по перевірці заявлених порушень.

Порушуються конституційні права потерпілого, а саме: при чому поділ майна до викрадення опечатаного автомобіля; навіщо оскаржувати договір купівлі-продажу опечатаного автомобіля це і є кримінальний злочин посадових осіб, що прикривають цей факт; на ст. 3 постанови, шостий абзац - слідчим наведена невірна інформація, що потерпілий звертався до суду у 2013 році про поділ майна і було відмовлено, відсутні будь які підтверджуючі матеріали; відсутній факт спростування про викрадення опечатаного автомобіля, хто надав дозвіл брати опечатаний автомобіль; навіщо оскаржувати кримінальні злочини, коли доручення потерпілого не скасовувалося і він є законним користувачем даного автомобіля.

Чергова неправдива інформація слідчого без підтвердження, що у січні 2015 року звертались до сина де відсутні координати зв`язку його, а не до потерпілого згідно доручення де вказано усі координати, це і є ствердження корумпованості прокуратури їх безкарності у невиконанні вимог чинного законодавства України.

На стор.4 постанови слідчий вказує про грубі порушення сімейного кодексу про спільно нажите майно у шлюбі, однакові права в обох членів сім`ї на майно, а тут виділили її, що вона єдиний власник будинку, а Конституція України - це вдруге підтверджує корумпованість, безкарність прокуратури; документи від продажу автомобіля не збереглися, а на сьогоднішній день автомобіль числиться за нею так стверджує слідчий по провадженню викрадення автомобіля.

Не з`ясовано слідством на якій підставі було опечатано даний автомобіль і чи він передавався на зберігання комусь.

На стор. 5 постанови слідчий наводить той факт, що у січні 2015 року до неї звернувся ОСОБА_5 з проханням про зняття з обліку автомобіля. Вона, знайшовши в будинку свідоцтво про право власності на автомобіль, передала його ОСОБА_5 , який в подальшому зняв його з обліку та надав доручення ОСОБА_6 , який в подальшому виїхав з гаража.

Навіщо доручення ОСОБА_6 , коли вона перекупляє у нього автомобіль тут знову кримінал.

На стор.7 постанови, слідчий наводить той факт, що слідчий самостійний і робить, що завгодно, а про обов`язкове виконання вимог ч.2 ст. 9 КПК України ігнорує, коли судді вказують на обов`язкове виконання слідчими цих вимог, хто прав суддя чи ОСОБА_4 який уперто вигороджує злочинців.

На стор. 8 повторяється, що потерпілий не звертався до суду, коли не скасовано його генеральне доручення на право володіти автомобілем.

Слідчий зобов`язаний виконувати вимоги ст. 9 ч.2 КПК України це їх прямий обов`язок.

Будь-яких висновків слідчого в постанові про закриття кримінального провадження від 29 листопада 2018 року про вичерпання проведення усіх можливих слідчих дій не наведено, як і не вказано які слідчі дії він вчинив для повноти досудового слідства тільки хронологію.

Слідчий суддя звертав увагу слідчій ОСОБА_7 на те, що «детальний» допит потерпілого ОСОБА_3 , щодо усіх наведених ним фактів, проведений з порушенням права потерпілого на повноту викладу таких обставин, окрім цього залишились невиконаними вказівки процесуального прокурора щодо усунення протиріч між особами, що були допитані під час проведення досудового слідства та судової справи про скасування постанови про закриття провадження від 20 квітня 2015 року оскільки жодних слідчих дій на усунення таких протиріч слідчим не вчинено.

Слідчий прокуратури обґрунтовано підкреслив бездіяльність слідчої ОСОБА_7 та зловживання службовим становищем - слідчого, а саме: упереджено приховано викрадення реєстраційного посвідчення на автомобіль марки «PEUGTOT 406 1.9 DT» д.н.з. НОМЕР_1 , прав водія та ключів від запалювання і також невнесення інформації в інтегрований національний банк даних ДАЇ «Документ»; розпочав розповідь, що 13 січня 2015 року в чергову частину надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що виявлено відсутність у приміщенні гаражу опечатаного автомобіля, який належав йому на праві керування по генеральному дорученні, а відомості внесено в ЄРДР аж 11 лютого 2015 року і не вказано, що кримінальний злочин вчинено 13 січня 2015 року, а не 11 лютого 2015 року; обманює тим, що виїжджала група СОГ з слідчою ОСОБА_7 на звернення потерпілого, грубо порушено його конституційні права, сімейного кодексу - спільно нажите майно - не виїжджала.

Порушено вимоги ст.214 КПК України п.3 без внесення відомостей до ЄРДР не можна проводити слідчо-розшукові дії.

Систематичне не виконання письмових вказівок прокурора від 02 лютого 2016 року, 09 березня 2016 року, 30 березня 2016 року.

Слідчий прокуратури упереджено замовчує, а кримінальне провадження затягується фабрикується і приховуються докази.

А також упереджено замовчує надані потерпілим відомості, що при незаконному обшуку було викрадено з автомобіля 1800 доларів США, права водія, мобільний телефон «Нокія», не занесені відомості в інтегровану базу даних про викрадення прав водія - слідчим; акуратно описав вчинені кримінальні правопорушення ОСОБА_8 разом із її спільниками і також вчинені кримінальні правопорушення слідчого ОСОБА_9 , про не внесення відомостей до інтегрованого банку даних ДАЇ «Документ» та «Угон» порушення вимог ст.234 КПК, ст. 236 КПК про схоронність майна яке належало потерпілому та інші, а старанно упереджено замовчує та прикриває їх від відповідальності та покарання; свідки відсутні в даному провадженні, а є виконавці, працівники міліції які і порушили чинне законодавство України.

Відсутність аналізу слідчого прокуратури ОСОБА_4 усім зібраним доказуючим матеріалам у даному провадженні та прикривання від відповідальності та покарання працівників правоохоронних органів за їх грубі порушення даної ними ж присяги, Конституції України та чинного законодавства України.

Слідчий прокуратури ОСОБА_4 допустив істотні професійні грубі помилки, що службовою особою не у повній мірі дотримано вищевказаних вимог процесуального закону, а також упереджено, безкарно ставиться до своїх прямих обов`язків слідчого, не перевірив доводи з протоколу допиту від 30 серпня 2018 року, а упереджено закрив 29 листопада 2018 року.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи вище наведене, що проведеним досудовим розслідуванням, приховано кримінальні правопорушення вчинені працівниками Козівського РВ УМВС України в Тернопільській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 367, ст.382 КК України, крім цього слідчим прокуратури ОСОБА_4 , незважаючи на те, що заявник ОСОБА_10 у своїй заяві про кримінальне правопорушення, а на далі, у поясненнях в якості потерпілого, вказував на вчинення кримінальних правопорушень слідчою Козівського ВП Парубочою- ОСОБА_11 в процесі розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0000102 від 29 квітня 2014 року, будь яких дій щодо огляду самих матеріалів вказаного кримінального провадження (тимчасового доступу до нього, тощо) з метою перевірки обставин, на які посилається потерпілий, проведено не було, з чого незрозуміло те, яким чином перевірялись пояснення потерпілого, а тому у відповідності вимог до ст. ст.9, 40, 91, 92, ч.5 п.2 ст. 110 КПК України, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, слідчим ОВС прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , не виконано обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, допущено істотну неповноту, та під час якого необхідно виконати дії, що вказані у ухвалі слідчого судді від 25 жовтня 2016 року та інших.

Потерпілий ОСОБА_3 просить скасувати постанову від 29 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження № 000041 від 20 травня 2016 року передбаченого за ч.2 ст. 364 , ч.2 ст. 367, ст. 382 КК України; зобов`язати орган досудового розслідування та вказати в ухвалі суду про проведення досудового розслідування у повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, та які саме слідчі дії виконати та дати оцінку всім зібраним та перевіреним доказам на що неодноразово наголошував слідчий ОСОБА_4 у постанові про закриття.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів наведених у ній та просить її задовольнити.

Слідчий в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, заслухавши доводи потерпілого, дослідивши матеріали скарги та витребуванні матеріали кримінального провадження №0000041, приходить до наступного висновку.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2018 року кримінальне провадження №0000041 від 20 травня 2016 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України, закрите у зв`язку з відсутністю в діях слідчої Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в області ОСОБА_12 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

Згідно вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою та передчасною, враховуючи наступне.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000041 внесені за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України. Закриваючи вказане кримінальне провадження, слідчий поверхнево зазначив про відсутність в діях слідчої Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 ознак складів зазначених кримінальних правопорушень, не навівши доводів на спростування показів ОСОБА_3 , із посиланням на докази, здобуті під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000041.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження №0000041 від 20 травня 2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України, підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі (розшукові) дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Разом з тим, не підлягають до задоволення вимоги скарги ОСОБА_3 щодо необхідності зобов`язати орган досудового розслідування та вказати в ухвалі суду про проведення досудового розслідування у повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, та які саме слідчі дії виконати та дати оцінку всім зібраним та перевіреним доказам, оскільки відповідно до ст. 3, 40 КПК України, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, і саме до повноважень останнього входить здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження №0000041 від 20 травня 2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України задовольнити частково.

Постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження №0000041 від 20 травня 2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Направити ухвалу в прокуратуру Тернопільської області для вирішення питання щодо підслідності кримінального провадження №0000041, в порядку ст. 216 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1