"09" вересня 2019 р.

Справа №146/993/18
Провадження по справі №1-кп/150/12/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2019 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
представника цивільного відповідача ТОВ «Агрокомплекс «Зелена ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2018 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого в ТОВ АК «Зелена долина», раніше не судимого
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.12.2017 біля 17 години водій ОСОБА_5 , керуючи технічно - справним колісним трактором марки «МТЗ -82» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом до нього марки 2ПТС-4Б д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись відрізком автодороги сполученням «Немирів - Ямпіль» 86 км. + 26 м., в напрямку с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області не врахував дорожньої обстановки та не виконав вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», здійснивши при цьому маневр повороту ліворуч на ґрунтову дорогу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки « ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_11 із пасажирами в автомобілі, який рухався в попутному напрямку та в той час здійснював маневр обгону вищевказаного трактора.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою правої нирки, рваних ран обличчя, закритої травми живота: множинних розривів печінки, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечею, гемограгічним шоком другої степені.

Тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою правої нирки, рваних ран обличчя згідно висновку експерта № 13 від 24.01.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота: множинних розривів печінки, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечею, гемограгічним шоком другої степені, згідно цього ж висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які являли собою загрозу для життя потерпілої на час їх спричинення та в подальшому клінічному перебігу.

ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому лівої плечової кістки.

Тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та струсу головного мозку згідно висновку експерта № 12 від 24.01.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки згідно цього ж висновку відносяться до середніх тілесних ушкоджень.

Відповідно висновку експерта № 262 від 26.03.2018 у дорожній ситуації, що склалася, з технічної точки зору, технічна можливість попередження даної дорожньо - транспортної пригоди, у водія трактора «МТЗ-82» ОСОБА_5 , полягала у виконанні останнім вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що працює в ТОВ АК «Зелена долина» с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області трактористом машиністом. 31.12.2017 року вийшов на роботу, трактор залишив на фермі. Ввечері завантажив трактор «МТЗ-82», після чого поїхав на поле і розвантажився. Рухаючись відрізком автодороги сполученням «Немирів - Ямпіль» 86 км. + 26 м., в напрямку с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, повернув наліво. Перед здійсненням повороту рухався зі швидкістю 10-15 км/год. Побачив позаду автомобіль, який був за 250-300 м., увімкнув при цьому поворот і почув удар. Автомобіль, що рухався позаду, відлетів на узбіччя проїжджої частини дороги, водій витягав із салону потерпілих. ОСОБА_5 викликав працівників поліції. Зазначив, що на тракторі працювало все освітлення, на причепі працював габарит, але лівий поворот не працював. За тиждень до ДТП повідомляв механіка ТОВ АК «Зелена долина» про те, що на причепі трактора не працює лівий поворот, однак, на це не зверталась увага і пояснювалось відсутністю коштів на електропроводку. Пояснив, що сумнівів у висновках експерта не має, і визнає їх зокрема в частині щодо його вини у даній дорожньо транспортній пригоді. Зазначив, що матеріальну шкоду, завдану потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , відшкодував в повному обсязі. Просить не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки, єдиним джерелом його прибутку є транспортні перевезення, що позбавить його таким чином утримувати сім`ю та четверо неповнолітніх дітей.

В скоєному щиро кається, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що о 14 год. 00 хв. 31.12.2017 року автомобілем «ВАЗ 2108» під керуванням ОСОБА_11 разом із ОСОБА_8 виїхали з міста Вінниці до м. Ямпіль Вінницької області на святкування Нового року. Автомобіль рухався зі швидкістю 90 км/год. ОСОБА_6 перебувала на передньому пасажирському сидінні, ременем безпеки при цьому не була пристебнута, ОСОБА_8 перебувала на задньому пасажирському сидінні. Чи був пристебнутий водій ОСОБА_11 не пам`ятає. По дорозі ОСОБА_6 заснула, тому як сталася аварія не знає. Після цього знаходилася в лікарні у непритомному стані. Прокинувшись 02.01.2018 року, лікарі повідомили їй про отримані нею внаслідок ДТП травми. Просить суворо не карати ОСОБА_5 і не призначати йому реальне позбавлення волі та не позбавляти його права керувати транспортними засобами. Претензій ні морального, ні матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, зазначивши при цьому, що ним в добровільному порядку в повному обсязі відшкодовано матеріальні збитки, на підтвердження чого надала власноручно написану нею заяву. Просить стягнути із ТОВ АК «Зелена долина» моральну шкоду в розмірі 1000000 гривень, завдану їй внаслідок злочину.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що о 14 год. 00 хв. 31.12.2017 року автомобілем «ВАЗ 2108» під керуванням ОСОБА_11 разом із ОСОБА_6 виїхали з міста Вінниці до м. Ямпіль Вінницької області. ОСОБА_6 перебувала на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_8 на задньому. В с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_11 почав обганяти трактора, який був увесь в болоті і в якого не працювали повороти. Виїхали на зустрічну смугу і трактор почав повертати вліво. Зазначила, що трактор їй було добре видно, поворот на тракторі не горів, повороти на автомобілі ОСОБА_11 були увімкнені. Відбулось зіткнення автомобіля ВАЗ із трактором. ДТП сталася близько 17 год. Внаслідок аварії ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, перебувала на лікуванні в лікарні. Зазначила, що не має до обвинуваченого ОСОБА_5 претензій ні морального, ні матеріального характеру, оскільки, ним в повній мірі в добровільному порядку відшкодовано матеріальні збитки, про що свідчить власноручно написана нею розписка. Просить не призначати ОСОБА_5 реальне позбавлення волі та не позбавляти права керувати транспортними засобами. Просить стягнути із ТОВ АК «Зелена долина» моральну шкоду в розмірі 200000 гривень, завдану їй внаслідок злочину.

Представник цивільного відповідача ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_12 в судовому засіданні просить не позбавляти ОСОБА_5 права керувати транспортними засобами. Не визнає цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про стягнення із ТОВ АК «Зелена долина» матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_5 та просить залишити зазначені позови без розгляду, оскільки, в судовому засіданні не було оголошено їх зміст.
Свідок ОСОБА_11 водій автомобіля ВАЗ 82, державний номерний знак НОМЕР_1 суду показав, що 31.12.2017 року їхав автомобілем із м. Вінниці до м. Ямпіль Вінницької області. В салоні автомобіля були ОСОБА_6 , з якою він перебуває у цивільному шлюбі, та ОСОБА_8 В с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області за 150 метрів побачив попереду трактор. Поворот у трактора не вмикався. За 50 метрів ОСОБА_11 увімкнув лівий поворот і виїхав на зустрічну смугу, рухаючись при цьому 80-90 км/год. За 30 метрів трактор почав рухатися вліво, коли трактор повернув, ОСОБА_11 подумав, що він зупиняється на узбіччі. Повороти на тракторі не горіли, горів лише один габаритний вогонь, стопсигнали при зупинці трактора також не горіли, зустрічних транспортних засобів не було, тому були всі підстави та можливість для здійснення обгону трактора. Зіткнення відбулось близько 17 год., внаслідок чого ОСОБА_6 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, зажало між сидінням і панеллю, ОСОБА_8 , яка перебувала на задньому пасажирському сидінні, відкинуло на панель автомобіля.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 31.12.2017 року разом із ОСОБА_5 тракторами МТЗ-82 із причепами возили гній по трасі із смт. Томашпіль Вінницької області на поля, належні ТОВ АК «Зелена долина» в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області. ОСОБА_13 рухався попереду ОСОБА_5 . Близько 16-16 год. 30 хв. ОСОБА_5 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_13 та повідомив, що у нього барахлить коробка. ОСОБА_13 сказав ОСОБА_5 повернути вліво для з`ясування технічних несправностей трактора. Увімкнувши поворот, ОСОБА_13 повернув ліворуч, також ліворуч повернув і ОСОБА_5 , який за 150 метрів позаду нього, подивився через заднє лобове скло трактора і почув стук, удар, трактор під керуванням ОСОБА_5 від удару почало нести боком. Відбулось зіткнення трактора під керуванням ОСОБА_5 та легкового автомобіля ВАЗ, в якому був водій та двоє пасажирів. Зазначив, що на тракторі під керуванням ОСОБА_5 передній лівий поворот був увімкнений і робочий. ОСОБА_5 із салону автомобіля ВАЗ дістав ОСОБА_8 , у неї була поламана рука. ОСОБА_13 своїм трактором доставляв на арешт майданчик і трактор ОСОБА_5 , і автомобіль ВАЗ, з яким відбулось зіткнення.

Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_14 пояснив, що надавав висновок по встановленню ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Зазначив, що ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою правої нирки, рваних ран обличчя, закритої травми живота: множинних розривів печінки, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечею, гемограгічним шоком другої степені. Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота: множинних розривів печінки, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечею, гемограгічним шоком другої степені, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що являли собою загрозу для життя потерпілої на час їх спричинення та в подальшому клінічному перебігу. ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому лівої плечової кістки. При цьому, зазнчив, що тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки відносяться до середніх тілесних ушкоджень. Зауважив, що тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 внаслідок ДТП, що сталася 31.12.2017 року, визначалася згідно «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Крім фактичних даних, отриманих із показань обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо транспортної події від 31.12.2017 року, зокрема, відрізку автодороги 86 км +26 м сполученням «Немирів Ямпіль» неподалік с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області (том 1 а.к.п. 206-213), план схемою до протоколу огляду місця події дорожньо - транспортної пригоди від 31.12.2017 року (том 1 а.к.п. 214) та фото таблицями до протоколу ОМП від 31.12.2017 року (том 1 а.к.п. 215-244);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2018 року за участю ОСОБА_5 , проведеного на відрізку автодороги 86 км +26 м сполученням «Немирів Ямпіль» неподалік с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області в ході якого перевірено та уточнено відомості, надані водієм трактора МТЗ-82 ОСОБА_5 стосовно обставин ДТП, яке відбулось 31.12.2017 року (том 2 а.к.п.55-60) та план схемою до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2018 року (том 2 а.к.п.61);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 , проведеного на відрізку автодороги 86 км +26 м сполученням «Немирів Ямпіль» неподалік с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, в ході якого перевірено та уточнено відомості, надані водієм автомобіля ВАЗ 2108 ОСОБА_11 стосовно обставин ДТП, яке відбулось 31.12.2017 року (том 2 а.к.п.115-118) та план схемою до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.03.2018 року (том 2 а.к.п.119);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2018 року, проведеного на відрізку автодороги 86 км+26 м сполученням «Немирів Ямпіль» неподалік с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, в ході якого перевірено та уточнено відомості, надані потерпілою ОСОБА_8 стосовно обставин ДТП, яке відбулось 31.12.2017 року (том 2 а.к.п.120-123) та план схемою до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.03.2018 року (том 2 а.к.п.124);

- висновком експерта від 26.02.2018 року за №16а за результатами судової експертизи технічного стану транспортних засобів, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове керування, ходова частина та освітлювальні прилади трактора «МТЗ-82», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах робочої гальмівна система, рульове керування, ходова частина та освітлювальні прилади трактора «МТЗ-82», державний номерний знак НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного трактора до початку розвитку події не виявлено. На момент експертного огляду ходова частина причепа «2ПТС-4Б», державний номерний знак НОМЕР_2 знаходиться у працездатному стані. В ходовій частині причепа «2ПТС-4Б», державний номерний знак НОМЕР_2 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи некерованість даного причепа до початку розвитку події ДТП не виявлено (том 2 а.к.п.3-8);

- висновком експерта від 26.02.2018 року за №17а за результатами судової експертизи технічного стану транспортних засобів, відповідно до якого в робочій гальмівній системі та рульовому керуванні автомобіля «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_3 несправностей, які б свідчили про можливість її непрацездатності до ДТП не виявлено (том 2 а.к.п. 11-15);

- висновком експерта від 24.01.2018 року за №13 за результатами судово медичної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою правої нирки, рваних ран обличчя, закритої травми живота: множинних розривів печінки, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечею, гемограгічним шоком другої степені. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії тупого (х) твердого (х) предмету (в), чи об такий (і). Тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою правої нирки, рваних ран обличчя згідно «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я більше як 6 діб але не менше як 21 доба. Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота: множинних розривів печінки, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечею, гемограгічним шоком другої степені, згідно цього ж висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які являли собою загрозу для життя потерпілої на час їх спричинення та в подальшому клінічному перебігу. Всі перелічені тілесні ушкодження ОСОБА_6 були нанесені 31.12.2017 року. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок ДТП, а саме якщо ОСОБА_6 перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_3 (том 2 а.к.п. 16-17);

- висновком експерта від 01.02.2018 року за №12 за результатами судово медичної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_8 нанесені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому лівої плечової кістки. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії тупого (х) твердого (х) предмету (в), чи об такий (і). Тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та струсу головного мозку згідно «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень`відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я більше як 6 діб але не менше як 21 доба. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки відносяться до середнього ступеню тяжкості, які призвели до довготривалого розладу здоров`я більше як 21 доба. Всі перелічені тілесні ушкодження ОСОБА_8 були нанесені 31.12.2017 року. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок ДТП, а саме якщо ОСОБА_8 перебувала на задньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_3 (том 2 а.к.п 18);

- висновком експерта від 26.03.2018 року за №262 за результатами судової експертизи технічного стану транспортних засобів, відповідно до якого у дорожній ситуації, що склалася, з технічної точки зору, технічна можливість попередження даної дорожньо - транспортної пригоди, у водія трактора МТЗ-82» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , полягала у виконанні останнім вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України (том 2 а.к.п. 45-54);

- висновком експерта від 26.04.2018 року за №320 за результатами судової експертизи технічного стану транспортних засобів, відповідно до якого у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія «ВАЗ 2108» ОСОБА_11 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням подї даної дорожньо транспортної пригоди (том 2 а.к.п. 63-69);

- оглянутими в судовому засіданні медичними картками стаціонарного хворого №5407 ОСОБА_8 та №5408 ОСОБА_6 , які госпіталізовані 31.12.2017 року до комунальної установи «Томашпільська центральна районна лікарня», відповідно до яких потерпілим встановлено діагноз та призначено відповідне лікування.

Суд визнає показання потерпілих, свідків та експерта, а також досліджені вказані докази належними та допустимими, оскільки вони зібрані у порядку, встановленому КПК України. Відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України для визнання вказаних доказів недопустимими, у ході процесуальних дій обвинувачений був повідомлений про свої права, в тому числі про право відмовитися від давання показань відповідно до ст.63 Конституції України. Вказані докази не суперечать між собою щодо фактичних обставин і повністю доводять ту обставину, що саме обвинувачений перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив при цьому маневр повороту ліворуч на ґрунтову дорогу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки « ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_11 із пасажирами в автомобілі, який рухався в попутному напрямку та в той час здійснював маневр обгону трактора МТЗ-82. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження. Зокрема, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота: множинних розривів печінки, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечею, гемограгічним шоком другої степені, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які являли собою загрозу для життя потерпілої на час їх спричинення та в подальшому клінічному перебігу.

ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки, які відносяться до категорії середнього ступеню тілесних ушкоджень.

Фактичні дані, отримані судом із показань свідків та експерта, протоколів огляду місця події та слідчих експериментів, а також із висновків експерта у своїй сукупності поза розумним сумнівом дають достатню підставу вважати, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 (здійснення маневру повороту ліворуч на ґрунтову дорогу, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) знаходяться в прямому причинному зв`язку із наслідками у вигляді ДТП, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а потерпіла ОСОБА_8 середнього ступеню тілесні ушкодженя.

При цьому суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_13 про те, що передній лівий поворот був увімкнений і працював, оскільки, це спростовано в своїх показах ОСОБА_5 , який пояснив, що він увімкнув лівий поворот, але він не працював.

У пунктах 4 і 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснюється, що суб`єктом злочину, передбаченого ст.286 КК України визнають особу, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право. Відповідальність за статтею 286 КК України настає незалежно від місця, де були допущені порушення правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту, правил водіння або експлуатації машини (на магістралі, шосе, вулиці, залізничному переїзді, полі, території підприємства, у дворі, тощо). Це стосується й випадків, коли зазначені правила було порушено під час виконання з допомогою транспортних засобів різних робіт (дорожніх, сільськогосподарських, будівельних та ін.). Відповідальність за статтею 286 КК України настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його загибель.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.1, ч.2 ст.84 КПК України).

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року та «Коробов проти України» від 21.10.2011року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
При цьому суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
В ході судового розгляду суд дійшов до висновку про те, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення є належними та достатніми, надають інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування.
Сукупність досліджених та перевірених судом доказів вказує на те, що саме з вини обвинуваченого, який вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, потерпілим було спричинено тілесні ушкодження, відтак, порушення водієм ОСОБА_16 правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме, із спричиненням потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Отже, встановивши обставини, які підлягали доказуванню в кримінальному провадженні і дослідивши всі зібрані докази в їх сукупності, які суд оцінює як достовірні та які встановлюють наявність або відсутність суспільно - небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння,та інші обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, суд прийшов до висновку, що діяння ОСОБА_16 має наведені кваліфікуючі ознаки, які містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_16 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_8 середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.1, 2, 3 ст.50 КК України).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, раніше не судимого, наявність у відповідності до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілим, що стверджується власноручно написаними розписками ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від 06.09.2019 року, які підтверджують, що ОСОБА_6 від обвинуваченого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, яке мало місце 31.12.2017 року, отримано кошти в сумі 2500 доларів США, що еквівалентно 62500 грн., ОСОБА_8 отримано кошти в сумі 2000 доларів США, що еквівалентно 50000 гривень; відсутність відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, з досудової доповіді, наданої Томашпільським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, під час опитування обвинуваченого ОСОБА_5 було встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький (том 1 а.к.п. 153-154). Однак, на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне накласти на правопорушника обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, передбачені ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання та відсутність, передбачених ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання ОСОБА_16 , судом враховується особа винного, його щире каяття; обставини та тяжкість скоєного кримінального правопорушення.
Значення покарання визначається не його жорстокістю, а справедливістю, невідворотністю, своєчасністю і неминучістю його застосування за злочин, вчинений ОСОБА_16 .
З врахуванням вище зазначеного суд приходить до висновку, що задля досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_16 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства із встановленням відповідно до ст.ст.75, 76 КК України іспитового строку.

При вирішенні питання щодо призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами судом враховується наступне.

Як свідчить характеристика, видана виконкомом Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 14.05.2018 року, ОСОБА_5 разом із співмешканкою ОСОБА_17 виховують трьох малолітніх дітей (том 2 а.к.п. 81). Зазначене підтверджено копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 2 а.к.п. 84, 85, 86). Неповнолітній ОСОБА_20 являється інвалідом з дитинства, що стверджується медичним висновком №36 від 02.08.2016 року (том 2 а.к.п. 87).

Згідно заяв потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вони просять не призначати обвинуваченому ОСОБА_5 позбавлення волі з ізоляцією від суспільства та не позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Матеріалами справи, а саме довідкою ТОВ АК «Зелена долина» підтверджено, що ОСОБА_5 працює в ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» з 22.03.2016 року на посаді тракториста машиніста сільськогосподарського виробництва. Судом враховується, що робота обвинуваченого пов`язана з керуванням транспортним засобом, тому він в такий спосіб буде позбавлений єдиного джерела доходу, то беручи окрім цього ставлення обвинуваченого до наслідків та його подальшу поведінку, думку прокурора, який просить призначити міру покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, потерпілих, обвинуваченого, захисників, суд приходить до висновку за недоцільне при призначенні міри покарання застосувати позбавлення права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову, заявленого у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 про стягнення із ТОВ АК «Зелена долина» моральної шкоди та ОСОБА_8 про стягнення із ТОВ АК «Зелена долина» моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином, судом враховується наступне.
Обгрунтовуючи свої вимоги про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що мала місце 31.12.2017 року, потерпіла ОСОБА_8 посилаються на те, що внаслідок злочину їм спричинено не лише фізичні страждання у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, а й моральні страждання, що полягають у втраті душевного спокою, переживаннях через отримані тілесні ушкодження та їх наслідки, порушенні звичних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського та особистого життя. При цьому ОСОБА_8 оцінює завдані їй моральні збитки на суму 200000 гривень.
ОСОБА_6 посилається на те, що внаслідок злочину вона зазнала не лише фізичних страждань, а й моральних, що відобразилося на її емоційному стані, що супроводжується почуттям розгубленості, тривогою, відчуттям безпомічності та постійного страху за своє здоров'я. При цьому ОСОБА_6 оцінює завдані їй моральні збитки на суму 1000000 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У п.1 ч.2 даної статті зазначено, що збитками є: витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У частині 1 статті 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як роз`яснюється Пленумом Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно роз`яснень, що містить Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» 01.03.2013 №4 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує перенесені душевні та фізичні страждання ОСОБА_6 пов`язані із отриманням тяжких тілесних ушкоджень, в результаті яких вона отримала ІІІ групу інвалідності, та ОСОБА_8 середнього ступеню тяжкості, порушення їх нормального життєвого укладу, фізичний і психологічний дискомфорт, а також стан здоров`я та матеріальне становище обвинуваченого. Відтак, суд вважає, що справедливим буде розмір моральної шкоди 30000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_8 та 50000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_6 , який, на думку суду, буде достатнім для сатисфакції потерпілих за отримані страждання. В задоволенні решти позову про стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог.
Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 про стягнення із ТОВ АК «Зелена долина» матеріальної шкоди, завданої злочином, суд звертає увагу на те, що обвинуваченим ОСОБА_5 в добровільному порядку в повному обсязі відшкодовано матеріальні збитки, підтвердженням чого є власноручно написані потерпілими розписки та не заперечується ними в судовому засіданні. З огляду на зазначену обставину суд не вбачає за доцільне подвійно стягувати матеріальні збитки, тому в цій частині позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.
Окрім того, із ТОВ АК «Зелена долина» підлягають стягненню на користь потерпілої ОСОБА_8 кошти, витрачені нею на правову допомогу в розмірі 6000 гривень, оскільки, їх розмір та підстава документально підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.
Суд не приймає до уваги твердження представника цивільного відповідача ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» ОСОБА_12 про те, що в судовому засіданні не оголошувався зміст цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що на його думку, є підставою для залишення позовів без розгляду, грунтуючись на наступних підставах.
Частиною 3 статті 347 КПК України встановлено, що якщо в кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов, цивільний позивач або його представник чи законний представник , а в разі їх відсутності головуючий оголошує короткий виклад позовної заяви, якщо учасники судового провадження не заявили клопотання про її оголошення в повному обсязі.
В судовому засіданні на виконання положень ч.3 ст.347 КПК України було оголошено короткий виклад позовних заяв потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про стягнення із ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» матеріальної та моральної шкоди, при цьому учасниками судового провадження не заявлялись клопотання про їх оголошення в повному обсязі.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації. Не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ухвал слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 04.01.2018 року на трактор «МТЗ-82» державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп марки 2ПТС-4Б, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ТОВ АК «Зелена долина», код 32721857, а також автомобіль марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , які мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, накладено арешт (том 1 а.к.п. 246-247; 249-250).
З врахуванням положень статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність скасування ухвал слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 04.01.2018 року про накладення арешту на вище зазначені транспортні засоби та вирішення відносно них питання про долю як речових доказів у відповідності до положень статті 100 КПК України.

Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.

Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Із врахуванням вище зазначеного, суд в силу положень ст., ст.118, 124 КПК України приходить до висновку, що процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням судових експертиз технічного стану транспортних засобів в розмірі 4004(чотири тисячі чотири) гривні 00 копійок підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження (том 2 а.к.п. 2-8; 10-15; 44-54; 63-69).

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки та покласти на нього наступі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Термін відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту винесення вироку 09 вересня 2019 року.
З набранням вироком законної сили з метою його виконання арешт, накладений згідно ухвал слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 04.01.2018 року на трактор «МТЗ-82» державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп марки 2ПТС-4Б, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ТОВ АК «Зелена долина», код 32721857, а також автомобіль марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю АДРЕСА_2 та знаходяться на території арешт майданчика Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області, - скасувати.

Речові докази по справі:

- трактор «МТЗ-82» державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки 2ПТС-4Б, державний номерний знак НОМЕР_2 , які знаходяться на території арешт майданчика Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути власнику ТОВ АК «Зелена долина» с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області;

- автомобіль марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходиться на території арешт майданчика Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути власнику ОСОБА_11 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз технічного стану транспортних засобів в розмірі 4004 (чотири тисячі чотири) гривні 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області (код 32721857) на користь ОСОБА_6 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В решті позову ОСОБА_6 , відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про відшкодування моральної і матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу задоволити частково.
Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області (код 32721857) на користь ОСОБА_8 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також 6000 (шість тисяч) гривень витрат на правову допомогу.
В решті позову ОСОБА_8 відмовити.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1