Ухвала
іменем України
19.11.2019 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника закладу ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні заяву в.о. генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

В.о. генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 звернувся в суд із письмовою заявою на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування заяви посилається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня з 09 .11.2017 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були застосовані Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2017 року про зміну виду застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом за місцем проживання.

В ніч з 11.08.08р. на 12.08.08р. в період з 21.00 годин до 00.15 годин ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 наніс громадянину ОСОБА_8 ножем та ножицями колото- різані рани в область шиї та голови чим спричинив смерть останнього. За попереднім висновком судово-медичного експерта причиною смерті є пошкодження лівої сонної артерії, що призвело до гострої крововтрати організму.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проводилась комплексна стаціонарна судова психолого-психіатрична експертиза на базі 5-го судово- психіатричного відділення КЗ ЛОКПЛ (Акт комплексної стаціонарної судової психолого- психіатричної експертизи № 253 від 08.10.2008р.), згідно висновку якого відомо, що: « ОСОБА_7 в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом в емоційно-вольовій сфері і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню із суворим наглядом».

23.08.2008р. гр. ОСОБА_7 був госпіталізований у ДЗ "УПЛСН МОЗ України", де до нього згідно Постанови Шевченківського районного суду м. Львова було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2015р. примусові заходи медичного характеру, призначені Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.12.2008 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були змінені на подальше застосуванням примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом. В зв`язку з чим 30.07.2015 року ОСОБА_7 , 1960 р.н. було переведено до Волинської обласної психіатричної лікарні №2 смт. Олика для подальшого примусового психіатричного лікування у психіатричній лікарні із посиленим наглядом.

На підставі Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2017 року було змінено вид примусових заходів медичного характеру з примусового лікування у відділенні із посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні із звичайним наглядом в психіатричній лікарні за місцем проживання, у зв`язку з чим 09.11.2017 року був переведений до КЗ ЛОР ЛОКПЛ, де й перебуває в умовах 23-го відділення до даного часу.

Гр. ОСОБА_7 (29.03.2018р., 26.09.2018р., 25.03.2019р) оглядався комісіями лікарів-психіатрів, які приходили до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру були надіслані в Франківський районний суд м. Львова та керівнику Львівської місцевої прокуратури №3.

Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2018р. та 29.10.2018р. примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом було продовжено.

Був доступний формальному мовному контакту. На запитання відповідав охоче, по суті. Мислення було дещо сповільнене за темпом, послідовне, з елементами паралогічності та зісковзування. Психопродуктивної симптоматики не виявляв. Емоційно- вольові процеси були послаблені. Поведінка була впорядкована, інструкції виконував без заперечень. Уникав конфліктних ситуацій. Коло інтересів було обмежене задоволенням простих побутових потреб. Інтелект та всі види пам`яті відповідали вікові та здобутій освіті. Суїцидальні думки заперечував. Критика була знижена.

Протягом перших двох місяців перебування в умовах 23-го відділення скарг на стан психічного здоров`я не висловлював, мовний контакт носив формальний характер. Фон настрою був дещо знижений, емоційно збіднений, холодний. Свій вільний час переважно проводив в межах ліжка, періодично переглядав телепередачі. З іншими пацієнтами конфліктні ситуації не створював, уживався мирно, контактував лише за потреби. Суспільно небезпечні дії чи тенденції не виявляв, суїцидальні думки заперечував. Про скоєне розповідав неохоче, поверхнево, тихим голосом без будь-якого емоційного забарвлення. Критика до свого стану була формально знижена.

В результаті проведеного комплексного лікування - Нейролептики (Азапін, Кветирон, Кветіапін, Галоперидол, Тізерцин), симптоматична терапія (Фармазолін, Мефенамінова к-та, Септефрил, фізіологічний розчин), прогулянки у супроводі медперсоналу, перегляд телепередач та читання літератури, психотерапевтичні групові заняття, курс реабілітаційних заходів в умовах відділення - психічний стан пацієнта поступово незначно покращився та стабілізувався розладів сприйняття та ознак їх наявності на момент огляду та з моменту госпіталізації не відмічається; пацієнт почав цікавитись побутовими питаннями, став охайнішим, почав виявляти інтерес до перегляду фільмів та телепередач, став менше часу проводити в ліжку, частіше почав ходити на прогулянки в прогулянковому дворику відділення, дотримується всіх вказівок та рекомендацій медичного персоналу, призначеного курсу лікування, , підтримує зв`язок по телефону з рідним сином, з яким стосунки носять формальний характер. В конфлікти з іншими пацієнтами та мед. персоналом не вступає. Антисоціальних та суспільно небезпечних тенденцій за час перебування на стаціонарному лікуванні та на момент огляду не виявляв та не виявляє. Виявляє особливу стурбованість станом свого здоров`я. Періодично у пацієнта спостерігаються настирливі думки з приводу стану свого здоров`я та чи не має у нього іншої хвороби.

Однак мислення сповільнене за темпом, збіднене, з елементами зісковзування та паралогічності, фрагментарними резидуальними маячними ідеями впливу та нав`язливими думками. Розлади сприйняття заперечує, не виявляє. Критика до свого стану знижена, щодо скоєного розповідає неохоче, поверхнево, тихим голосом без будь-якого емоційного забарвлення - формально жалкує, каже: «вчинив неправильно, визнаю свою вину...». Емоційно є маловиразним, монотонним. Фон настрою нестійкий, схильний до депресивних переживань. Інтелект та всі види пам`яті відповідають вікові та здобутій освіті. Суїцидальні думки заперечує. Плани на майбутнє будує формальні. Періодично просив корекції лікування, що може свідчити про недостатнє розуміння необхідності прийому підтримуючого лікування та своєї хвороби загалом.

Таким чином внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування на перший план виступають зміни особистості характерні, для дефекту в емоційно-вольовій сфері, проте зважаючи на наявність фрагментарних резидуальних маячних ідей впливу, відношення та нав`язливих думок на разі не вдалося досягнути стану повноцінної ремісії, а лише періоду ії формування.

На підставі ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", 24.09.2019р. гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був повторно оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 61 від 24.09.2019р.), що прийшла до висновку, що: « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту, період формування ремісії. Враховуючи те, що в стаціонарних умовах та під дією курсу лікування стан пацієнта дещо покращився та стабілізувався, однак у мисленні спостерігаються якісні зміни внаслідок шизофренічного процесу, утримуються резидуальні маячні ідеї впливу, відношення та настирливі думки, недостатність критики щодо свого захворювання, ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Представник заявника в судовому засіданні- лікуючий лікар заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, мотивуючи тим, що у хворого відсутня критика до свого психічного стану та вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Хворий в судовому засіданні проти заяви заперечень не мав, просив задоволити заяву, пояснюючи , що лікарям краще знати про доцільність його лікування.

Захисник ОСОБА_4 щодо продовження застосування заходів медичного характеру хворому заперечень також не мавЮ погодився із доводами підзахисного.

Прокурор в судовому засіданні з доводами заявника та його представників погодився, просила суд задовольнити заяву.

Заслухавши доводи заявників думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково.

24.09.2019р. гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був повторно оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 61 від 24.09.2019р.), що прийшла до висновку, що: « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту, період формування ремісії. Враховуючи те, що в стаціонарних умовах та під дією курсу лікування стан пацієнта дещо покращився та стабілізувався, однак у мисленні спостерігаються якісні зміни внаслідок шизофренічного процесу, утримуються резидуальні маячні ідеї впливу, відношення та настирливі думки, недостатність критики щодо свого захворювання, ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Суд враховує, думку хворого та захисника, обґрунтування представника заявника та лікуючого лікаря, про необхідність лікування в стаціонарних умовах та висновок прокурора.

Приймаючи дане рішення, суд виходить із змісту ст. 95 КК України та ст. ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Разом з тим, суд за результатами досліджених висновків комісії , з"ясування інших обставин щодо стану хворого, покладаючись на власне сприйняття поведінки та пояснень хворого в судовому засіданні, вважає, що клопотання слід задовольнити частково, визначивши строк лікування до 4 місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст.ст. 17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 503 - 514 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України строком на 4 ( чотири) місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_9