ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3568/19
Провадження № 1-кс/362/1232/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника відділення СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000303 від 02.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:
20.06.2019 року начальник відділення СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , звернулася із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: три предмета зовні схожі на набої до вогнепальної зброї, без маркування (поміщено до прозорого поліетиленового пакета), мобільний телефон марки MEIZUMIA 2 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_1 з сім. карткою мобільного оператора № НОМЕР_2 (поміщено до паперового конверта).

Клопотання слідчого мотивовано тим, що слідчим відділом Васильківського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303 від 02.03.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , маючи спільний умисел з гр. ОСОБА_5 , спрямований на незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах (час, місце та спосіб) незаконно зберігала у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці психотропну речовину амфетамін.

07.06.2019 року, близько 16 год. 00 хв., при проведенні контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки працівниками Васильківського ВП ГУНП в Київській області, у раніше обумовленому місці поряд з будинком № 10 по вул. Грушевського в м. Василькові, Київської області задокументовано факт незаконного збуту ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , за грошові кошти в сумі 400 (чотириста) грн., психотропної речовини амфетамін, яка знаходилась в прозорому поліетиленовому пакеті.

Згідно висновку експерта № 11-2/32777 від 13.06.2019 року: 1. Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,323 г містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено.2. Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,323 г містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,136 г. «Амфетамін», згідно списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Кабінетом Міністрів України від «6» травня 2000 року, за №770 (із змінами) є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

18.06.2019 року відповідно до ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області проведено обшук по місцю проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: три предмета зовні схожі на набої до вогнепальної зброї, без маркування (поміщено до прозорого поліетиленового пакета), мобільний телефон марки MEIZUMIA 2 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_1 з сім. карткою мобільного оператора № НОМЕР_2 (поміщено до паперового конверта).

В клопотанні зазначено, що вилучені під час обшуку речі є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307,ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, на виконання завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на майно.

Начальник відділення СВ Васильківського ВП ОСОБА_7 .Мв судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила клопотання задовольнити.

Захисник власника майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання у його відсутності щодо задоволення клопотання не заперечує.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за №0000303 від 02.03.2019 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З матеріалів клопотання та кримінального провадження №0000303 від 02.03.2019 року, вбачається, що у провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України (а.с.3-5).

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2019 року у справі № 362/3504/19, надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_9 , що знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_5 , для виявленнянаркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (а.с.6-7).

18.06.2019 року було проведено обшук по місцю проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено ту вилучено: три предмета зовні схожі на набої до вогнепальної зброї, без маркування (поміщено до прозорого поліетиленового пакета), мобільний телефон марки MEIZUMIA 2 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_1 з сім. карткою мобільного оператора № НОМЕР_2 (поміщено до паперового конверта), що підтверджується протоколом обшуку від 18.06.2019 року (а.с.7-8).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК Українитимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що слідчим та прокурором в клопотанні доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, проведення ряду слідчих дій, експертиз, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме могло зберегти на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України,

у х в а л и в:
Клопотання начальника відділення СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000303 від 02.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 18.06.2019 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: три предмета зовні схожі на набої до вогнепальної зброї, без маркування (поміщено до прозорого поліетиленового пакета), мобільний телефон марки MEIZUMIA 2 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_1 з сім. карткою мобільного оператора № НОМЕР_2 (поміщено до паперового конверта).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_10