У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2019 Справа №607/13120/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянин України, безпартійний, з середньою освітою, зі слів працюючого на будівельних роботах, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження за № 0001566 від 27.05.2019, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло цілодобово та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом слідчого/прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування (проживання); здати на зберігання до Державної міграційної служби в Тернопільській області свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів: 27.05.2019 року в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт від начальника сектору ВКП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , про те, що 27.05.2019 року під час виконання службових обов`язків, до співробітників вказаного підрозділу звернувся ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 (анкетні дані змінено), який повідомив, що невідомий йому чоловік запропонував придбати у нього вогнепальну зброю, після чого домовились здійснити зазначену покупку 27 або 28 травня 2019 року.

Відомості за даним фактом 27 травня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 001566, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

29 травня 2019 року ОСОБА_4 було затримано у порядку вимог ст. 208 КК України, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

30 травня 2019 року ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

У кримінальному провадженні підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Тернополя, українець, громадянин України, не депутат, не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий у кв. АДРЕСА_3 , раніше судимий:14.08.2012 Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.187, ч.1 ст.122, на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 16.10.2013 умовно-достроково на підставі ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08.10.2013 з не відбутим терміном покарання у 10 місяців та 23 дні.

Так, 26 травня 2019 року в після обідню пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував поруч залізничної колії неподалік автомобільного мосту, що повул. Замонастирська в м. Тернополі та виявив у поліетиленовому пакеті чорного кольору предмет, схожий на карабін системи Маузера(98К), калібру 7,62 мм(7,92х57), виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26 травня 2019 року в після обідню пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 , перебуваючи поруч залізничної колії неподалік автомобільного мосту, що по вул. Замонастирська в м. Тернополі, усвідомлюючи, що виявлений ним у поліетиленовому пакеті чорного кольору карабін системи Маузера(98К), калібру 7,62 мм(7,92х57), може бути вогнепальною зброєю, без будь-якого дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї взяв з собою, тобто придбав вказану вогнепальну зброю та, зберігаючи його при собі, переніс і заховав у кущах неподалік, де його зберігав протягом трьох днів.

Того ж дня, 26 травня 2019 року, близько 21:00 год., у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконний збут раніше придбаної вогнепальної зброї, а саме карабін системи Маузера(98К), калібру 7,62 мм(7,92х57).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 26 травня 2019 року, близько 21:00 год., перебуваючи на території залізничного вокзалу в м. Тернополі, під час розмови з раніше незнайомим йому ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), запропонував останньому придбати вищевказану виявлену ним вогнепальну зброю та домовився про місце та час її збуту, а також обумовив ціну у 1000 грн.

Надалі, 29.05.2019 року в після обідню пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 повернувшись до місця, де раніше залишив виявлену ним вогнепальну зброю, а саме неподалік автомобільного мосту, що по вул. Замонастирська в м. Тернополі та, без будь-якого дозволу на носіння вогнепальної зброї, переніс карабін системи Маузера(98К), калібру 7,62 мм(7,92х57) у поліетиленовому пакеті чорного кольору до раніше обумовленого із ОСОБА_8 (анкетні дані змінено)місце, а саме до лісопосадки неподалік гуртожитку АДРЕСА_4 , де його очікував покупець ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), і тим самим переніс вогнепальну зброю.

У подальшому, 29.05.2019 року, близько 19:00 год., ОСОБА_4 підійшов до раніше обумовленого місця, що неподалік гуртожитку АДРЕСА_4 , де його очікував ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), та збув останньому за грошові кошти в сумі 1000 гривень карабін системи Маузера(98К), калібру 7,62 мм(7,92х57), що виготовлений, окрім ложі, промисловим способом та придатний для стрільби.

Відповідно до ч.2 ст.178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_4 , не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, зберігав та носив вогнепальну зброю, чим порушив вимоги Постанови Верховної Ради України №2471 XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 з наступними змінами та доповненнями.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.05.2019;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.05.2019;

- протоколом огляду місця події від 29.05.2019;

- висновком експерта №1.2-110/19 від 30.05.2019;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.05.2019;

- повідомленням про підозру від 30.05.2019;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.05.2019;

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також наявність обгрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків є те, що шляхом погрози він може схиляти зазначених учасників кримінального провадження до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування кримінального провадження перебуває на початковій стадії. Вказане негативно вплине на хід розгляду кримінального провадження,

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, майновий стан,ність непогашеної судимості.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

- Застосування застави щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки останній не має постійного джерела доходу, та відсутність обмежень у пересуванні може потягнути за собою схиляння підозрюваним учасників кримінального провадження до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважає, що у клопотанні і прокурором в судовому засіданні не доведено ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, зі слів працє на будівельних роботах, раніше судимий.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується наступними матеріалами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.05.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.05.2019 року; протоколом огляду місця події від 29.05.2019 року; висновком експерта №1.2-110/19 від 30.05.2019 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.05.2019 року.

Згідно п.2 ч.1 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Слідчий суддя критично оцінює доводи захисника підозрюваного про незаконність затримання ОСОБА_4 на підставі п.2. ч.1 ст.208 КПК України, оскільки, із врахуванням обставин кримінального провадження, приходить до переконання про те, що у даному випадку на час затримання ОСОБА_4 в уповноваженої службової особи були достатні підстави вважати що вилучений предмет за зовнішніми ознаками може бути вогнепальною зброєю та особою щойно вчинено злочин.

Відповідно ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, який є раніше судимим, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, стану здоров`я підозрюваного, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вищевказані обставини дають слідчому судді підстави вважати, що застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж у вигляді домашнього арешту, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_4 за місцем його постійного проживання, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло протягом нічного періоду доби, оскільки такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, тому клопотання захисника підозрюваного підлягає до задоволення, а клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , - у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати за викликом слідчого/прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування (проживання); здати на зберігання до Державної міграційної служби в Тернопільській області свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Після оголошення ухвали, негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 29 липня 2019 року.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1