справа №619/814/16-к
провадження №1-кп/619/24/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представник потерпілого - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника- ОСОБА_7

розглянувши обвинувальний акт №0000804 від 24.09.2015 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Замшани Ратнівського району Волинської області, громадянина України, освіта - вища, одруженого, працює на посаді директора ДП» Харківська лісова науково - дослідна станція», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше не судимого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01 березня 2016 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 за фактом скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000804 від 24.09.2015 року.

З обвинувального акту вбачається, що згідно з наказом від 09.09.2009 №483-к Державного комітету лісового господарства України призначений за контрактом на посаду директора Данилівського дослідного державного лісгоспу Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агромеліорації ім. Г.М. Висоцького.

Відповідно до контракту з керівником Данилівського дослідного держлісгоспу УкрНДІЛГА Державного комітету лісового господарства України від 09.09.2009, укладеного між головою Державного комітету лісового господарства України ОСОБА_8 та директором Данилівського дослідного держлісгоспу УкрНДІЛГА ОСОБА_9 , погодженого головою Дергачівської РДА ОСОБА_10 , встановлено, що згідно з п.1 за цим контрактом ОСОБА_11 зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна; згідно п.3 ОСОБА_11 є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків, передбачених актами законодавства, Статутом чи Положенням про об`єднання, підприємство, установу, організацію; згідно п.7 ОСОБА_11 відповідно до специфіки підприємства зобов`язаний забезпечити виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, перелік яких щороку визначається і затверджується Органом управління майном; згідно п.10 ОСОБА_11 зобов`язується погоджувати з Органом управління майном відчуження майна, здачу його в оренду та заставу, списання майна, укладення договорів про спільну діяльність та інвестиційних договорів, створення філій, умови залучення кредитних ресурсів; згідно п.13 ОСОБА_11 має право діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, установах, організаціях, забезпечувати цільове та раціональне використання земель лісогосподарського призначення, які знаходяться в постійному користуванні підприємства, забезпечити ефективне використання та збереження лісосировинних ресурсів, основних фондів, майна, коштів, інших матеріальних цінностей, що перебувають у повному господарському віданні підприємства, дотримання режиму економії ресурсів.

Таким чином, ОСОБА_11 наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, та є службовою особою у розумінні примітки до ст. 364 КК України.

В ході виготовлення проекту землеустрою відповідно до розпорядження про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Солоницівської селищної ради за межами населеного пункту ОСОБА_12 від 06.08.2010 №752 під час погодження меж земельної ділянки ОСОБА_11 , діючи, як директор "Данилівського дослідного держлісгоспа" від імені вказаного підприємства, достеменно знаючи, що земельна ділянка на яку виготовляється технічна документація, відноситься до земель "Данилівського дослідного державного лісгоспу" та у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 №610-р, як така, не може бути передана у власність іншим особам, діючи в інтересах ОСОБА_12 , маючи на меті незаконне передання зазначеної земельної ділянки у його власність, зловживаючи своїми адміністративно-господарськими повноваженнями, діючи всупереч інтересам служби, 07.08.2010 прийняв рішення про погодження меж земельної ділянки.

В результаті злочинних дій ОСОБА_13 висновком управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області №10/0125 від 09.08.2010 було погоджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_12 земельної ділянки площею 1,7000 га. (кадастровий номер :02:000:0826) за рахунок земель запасу для ведення селянського господарства на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області у зв`язку з чим земельна ділянка незаконно вибула з власності держави, чим державним інтересам завдано тяжкі наслідки у виді матеріальної шкоди на суму 194 512, 00 грн., що станом на 23.09.2010 більш ніж у 250 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, в ході виготовлення проекту землеустрою відповідно до розпорядження про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Солоницівської селищної ради за межами населеного пункту ОСОБА_12 від 06.08.2010 №752 під час погодження меж земельної ділянки, ОСОБА_11 , діючи, як директор Данилівського дослідного держлісгоспу, та будучи наділеним адміністративно-господарськими повноваженнями, в тому числі - правом підписувати документи, що стосуються адміністративно-господарської діяльності підприємства, від імені вказаного підприємства, достеменно знаючи, що земельна ділянка, на яку виготовляється технічна документація, відноситься до земель "Данилівського дослідного державного лісгоспу" та, у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України №610-р від 10.04.2008, як така, не може бути передана у власність іншим особам, діючи в інтересах ОСОБА_12 та маючи на меті незаконну передачу земельної ділянки у його власність, зловживаючи службовим становищем, 07.08.2010 умисно вніс завідомо неправдиві відомості до акту погодження меж земельної ділянки, який у відповідності до ст.ст. 118, 198 КК України є офіційним документом необхідним для виготовлення проекту землеустрою, а саме, як керівник Данилівського дослідного державного лісгоспу, діючи від імені вказаного підприємства зробив надпис "Погоджено" та поставив свій підпис, який завірив офіційною печаткою Данилівського дослідного державного лісгоспу а також поставив свій підпис, який завірив печаткою на викопіюванні з плану землекористування Солоницівської селищної ради, який є додатком до акту погодження меж земельної ділянки, чим фактично засвідчив, що організація, яку він очолює, не має заперечень проти виділення у власність ОСОБА_12 земельної ділянки у межах, визначених в акті кордонів.

В результаті злочинних дій ОСОБА_13 висновком управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області №10/0125 від 09.08.2010 було погоджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_12 земельної ділянки площею 1,7000 га. (кадастровий номер :02:000:0826) за рахунок земель запасу для ведення селянського господарства на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області у зв`язку з чим земельна ділянка незаконно вибула з власності держави, чим державним інтересам завдано тяжкі наслідки у виді матеріальної шкоди на суму 194 512, 00 грн., що станом на 23.09.2010 більш ніж у 250 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_11 обвинувачується в скоєнні правопорушення передбаченого ч.2 ст.366 КК України, тобто службове підроблення - внесення до офіційних документів завідомо правдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, а також обвинувачується в скоєнні правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України - зловживання службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття справи та надав постанову від 15.07.2019 року про відмову від підтримання державного обвинувачення, відповідно до вимог передбачених ст.ст. 340, 341 КПК України.

Прокурор вказує, що направляючи обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні до суду, органом досудового розслідування поряд з встановленням всіх необхідних обставин кримінального правопорушення, вживались заходи щодо встановлення фактичного місця розташування вищевказаної земельної ділянки, перевірялися відомості щодо її належності до земель Данилівського дослідного державного лісгоспу, що й було покладено в основу обвинувачення. Однак, під час досудового розслідування не були проведені всі необхідні експертизи, із залученням відповідних спеціалістів, з метою співставлення меж земельних ділянок, між тою, яка виділялася ОСОБА_12 та яка належала Данилівському дослідному державному лісгоспу.

У подальшому, під час судового розгляду, стороною захисту на підтвердження не винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 суду були надані наступні відповідні докази.

Так, згідно з висновком експертного земельно-технічного дослідження №3011 від 27.04.2016, проведеного ХНДІСЕ ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса, встановлено, що основне цільове призначення (категорія) земельної ділянки, площею 3,010 га ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» (в минулому Данилівський дослідний держлісгосп) на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, яка надана ТОВ «Право-Консул Україна» змінено із земель лісогосподарського призначення на землі промисловості, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень п.5 Додатку 3.1 (обов`язковий) протипожежні вимоги: «Відстані від меж забудови міських поселень до лісових масивів повинні бути не менше 50 м, а від забудови сільських поселень і ділянок садівницьких товариств 20, 50, 100 м відповідно до дерев листяного, мішаного і хвойного лісу».

Земельна ділянка ОСОБА_12 на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за розпорядженнями Дергачівської районної державної адміністрації від 06.08.2010 за № 752, від 23.09.2010 за № 916 з урахуванням акту погодження меж земельної ділянки від 07.08.2010, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_12 для ведення особистого селянського господарства за цільовим призначенням віднесена до земель сільськогосподарського призначення та не відноситься до земель Данилівського дослідного державного лісгоспу.

Крім цього, згідно з висновком експертного земельно-технічного дослідження №7491 від 25.07.2016, проведеного ХНДІСЕ ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса, встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_12 на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за розпорядженнями Дергачівської районної державної адміністрації від 06.08.2010 за № 752, від 23.09.2010 за № 916 за цільовим призначенням віднесена до земель сільськогосподарського призначення, та вірогідно, станом на 01.01.2008 не відноситься до земель лісового фонду.

Також встановлено, що згідно з рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.12.2016 по справі №619/2648/16-ц, провадження №2/619/1494/16, за позовом ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» до ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , Дергачівської районної державної адміністрації, третя особа Державне агентство лісових ресурсів України, про визнання недійсними розпоряджень, державного акту, договору купівлі-продажу та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_14 до ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» про визнання права власності на земельну ділянку, встановлено, що у позові ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» відмовлено повністю.

Позов ОСОБА_14 задоволено. Визнано за ОСОБА_14 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0826 площею 1,7 га, що розташована на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області (яка раніше до укладання договору купівлі-продажу належала ОСОБА_12 ).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.06.2017 по справі №619/2648/16-ц, провадження №22ц/790/2089/17, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.12.2016 скасовано в частині обґрунтувань та мотивів, в частині задоволення зустрічного позову та стягнення судового збору, ухвалено в цій частині нове рішення.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_14 про визнання права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:000:0826) загальною площею 1,7 га, розташованої на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області та стягнення з ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» на користь ОСОБА_14 судового збору в розмірі 1945,12 грн. відмовлено.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Також, опрацюванням описової частини даного рішення апеляційного суду Харківської області від 26.06.2017 встановлено, що:

- «на даний час ОСОБА_14 є власником земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:0826) загальною площею 1,7 га, розташованої на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 15.10.2010 з ОСОБА_12 , нотаріального посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_15 за реєстровим №2616»;

- «право власності ОСОБА_14 на вказану земельну ділянку належним чином зареєстровано»;

- «отже, підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_14 у суду першої інстанції не було».

Слід зазначити, що перевіркою відомостей, які містяться в публічній кадастровій карті України щодо розташування земельних ділянок із кадастровими номерами :02:000:0826 та :02:000:0826, встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:0826 розташована на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області та перебуває на праві приватної власності, а відомості про земельну ділянку із кадастровим номером :02:000:0826 на території Козельщинського району Полтавської області відсутні. Таким чином, відомості зазначені в обвинувальному акті щодо кадастрового номеру :02:000:0826 є помилковими в одній цифрі «5», яка на початку даного номеру, а повинна бути цифра «6» та кадастровий номер :02:000:0826.

Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи, експертизи з питань землеустрою № 10734 від 14.11.2016, проведеної ХНДІСЕ ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса, встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0826 площею 1,7 га, що розташована на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області не відноситься до земель лісогосподарського призначення.

Станом на 01.08.2010, земельна ділянка, за рахунок якої було сформовано земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0826 площею 1,7 га, що розташована на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області до земель лісогосподарського призначення та до земель, що перебувають у користуванні ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» не відносилась.

Станом на 01.08.2010, перетини земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0826 з земельними ділянками ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції», не установлені.

Перетини земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0826 з земельними ділянками ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» відсутні.

Також, встановлено, що слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області 29.04.2014 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001321 від 05.12.2013 стосовно директора Данилівського дослідного держлісгоспу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Опрацюванням описової частини - тексту постанови слідчого від 29.04.2014 встановлено, що дане рішення прийнято слідчим за фактом перевірки слідчим шляхом факту законності підписання ОСОБА_6 вищевказаного акту погодження меж земельної ділянки.

Згідно з п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо існує не скасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Вимогами абз.2 ч.7 ст.284 КПК України передбачено, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Вивченням практики застосування судами України норм права у земельній сфері при винесенні ухвал у цивільних справах та постановлення вироків у кримінальних злочинах, встановлено наступне:

- у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 (цивільна справа) у справі №681/1039/15-ц (провадження №61-4200св18) зазначено, що підписання акта погодження меж земельних ділянок самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Не надання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації.

- у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 (кримінальне провадження) у справі №642/10569/14-к (провадження №51-3497км18) зазначено, що розроблений проект землеустрою надає право зацікавленій особі відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України одержати безоплатно у власність земельну ділянку із земель державної або комунальної власності. Проект відведення набуває статусу документу та може виступати предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, лише після його погодження компетентними органами та його затвердження. На будь-якій стадії погодження проекту відведення, можливе внесення змін до проекту або відмова у погодженні проекту у разі наявності порушень земельного законодавства чи то інших нормативно-правових актів. Таким чином судом виправдано ФОП за фактом складання завідомо неправдивих документів, а саме проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
- ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.06.2016 кримінальне провадження стосовно директора ХРФ ДП «ЦДЗК» закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, при цьому зазначивши, що оскільки порядок погодження меж при проведенні кадастрових зйомок та форма акту погодження законодавчо не визначені, сам акт погодження меж не є документом, наслідком підписання якого змінюється цільове призначення землі, або будь-які інші її показники, як не є і документом, що фіксує перехід права власності. Погодження меж є виключно допоміжною стадією в процедурі зміни власника, а ст. 198 ЗК України передбачає, що погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами є складовою кадастрових зйомок. Таким чином, підписання акту не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації або переході права користування земельною ділянкою. Саме погодження меж вказаних земельних ділянок по вул. Дубовій в м. Харкові, акти щодо якого підписав обвинувачений, здійснювалося відповідно до виконаних землевпорядними ліцензованими організаціями матеріалів проектів відведення земельних ділянок, а також згідно наявних в Управлінні Держкомзему у місті Харків облікових даних щодо оформлення документів на використання земельних ділянок, наявної землевпорядної документації та картографічних матеріалів, які не містили будь - якої інформації про приналежність вказаних земель Данилівському дослідному держлісгоспу.

Також встановлено, що службову особу начальника Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області ОСОБА_16 , яка безпосередньо 23.09.2010 погодила проект вищевказаного землеустрою, вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 24.06.2015 (справа №619/2203/14-к, провадження №1-кп/619/28/15) притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України, а саме закрито у зв`язку зі зміною обстановки. За клопотанням прокурора позовну заяву залишено без розгляду.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що все що відбувалося до 23.09.2010 відповідно до висновків Верховного суду (які зазначені вище) не може виступати предметом злочину, оскільки без погодження ОСОБА_16 проект землеустрою не набув статусу офіційного документу.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із статтею 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із положень статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Окрім того, про неможливість ухвалення вироку у вказаному кримінальному провадженні свідчать не тільки вищезазначені обставини, а і докази добуті в судовому засіданні.

Так, пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» передбачено, що відповідно до ст. 8 Конституції, в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до пункту 2 наведеної Постанови Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Статтею 59 Конституції України передбачено право кожного громадянина на правову допомогу і на вибір захисника своїх прав.

Як передбачено ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпеченню права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними доказів до суду.

Згідно ч. 1 ст. 20 КПК України, обвинувачений має право на захист, який полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 20 КПК України передбачено обов`язок суду роз`яснити і забезпечити реалізацію права обвинуваченого на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним, або призначеного захисника.

Наведені норми Конституції України і КПК України свідчать про те, що правова безпосередність розуміється як обов`язок державного органу забезпечити учасникам розгляду кримінального провадження розуміння своїх прав і можливість реалізувати ці права, знати обсяг і зміст підозри, мати можливість ефективно захищатися щодо конкретного обвинувачення.

Таким чином, аналізуючи матеріали вищевказаного кримінального провадження, а також документи отримані під час проведення судового розгляду, враховуючи вищевказані обставини, встановлено, що ОСОБА_6 діяв в межах своєї компетенції та його діями не завдано шкоди інтересам держави, у тому числі ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» (раніше - Данилівський дослідний державний лісгосп).

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду, обвинуваченого, які не заперечували проти закриття провадження по справі у зв`язку з відмовою прокурора від державного обвинувачення, приходить до висновку про закриття провадження по справі.

Відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.340 КПК України якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з п.2 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи, що прокурор відмовився від подальшого підтримання державного обвинувачення в суді по даному кримінальному провадженню, представник потерпілого, обвинувачений не заперечують проти закриття провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.
Керуючись ст. 26, 284 ч.2 п.2, 340 ч.1, 372, 392-395 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000804 від 24.09.2015 року закрити у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1