справа №619/1994/19
провадження №1-кп/619/303/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
секретарі судового засіданні ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001164 від 09.08.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не має зареєстрованого постійного місця проживання в Харківській області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , перебуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», раніше судимий:
25.07.1996 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України в редакції 1960 р. до позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від відбування покарання на підставі п. А ст.1 Указу Президента України «Про амністію» від 27.06.1996;
01.12.1998 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України в редакції 1960 р. до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
01.10.2004 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
10.06.2005 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
22.04.2010 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років,

про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:
07 серпня 2017 року, у період часу з 07 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебував на території складського приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та орендується, для здійснення підприємницької діяльності, фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , у якого на посаді вантажника, за трудовим договором, і працював ОСОБА_4 , тобто де він безпосередньо здійснював свої функціональні обов`язки.
У подальшому, ОСОБА_4 , після виконання своїх обов`язків, за погодженням із начальником виробництва, залишився відпочивати в одній з кімнат вказаного складського приміщення, де у останнього виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Так, приблизно о 19 годині 00 хвилин, того ж дня, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи та реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у складському приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись у тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, перебуваючи поряд із зачиненими на навісний замок дверима, через які здійснюється вхід до відокремленої кімнати вказаного приміщення, скориставшись наявністю щілини між вказаними дверима та дверним коробом, розміри якої є достатніми для доступу до деяких будівельних матеріалів, розміщених у вказаній кімнаті, просунув руку через неї, і тим самим незаконно проник до вказаного приміщення, тобто до сховища.
Продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, діючи з корисливих мотивів, повторно та протиправно, з метою збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 незаконно, таємно, виніс металеві прутки за межі вказаного приміщення сховища, та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у кількості 2100 шт., ринкова вартість яких, на момент вчинення злочину, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №15224 від 22.08.2017 становить 5227 гривень 09 копійок.

Після вчинення вищевказаних дій ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину, з викраденим майном, зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 15224 від 22.08.2017 на загальну суму 5227 гривень 09 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину як це вказано в обвинувальному акті, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України.
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про обвинуваченого який працював за наймом, постійного місця проживання в Харківській області не має, за місцем перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий за корисливі злочини, у зв`язку із скоєнням злочину перебував у розшуку в період 2017-2019 р.р., разом з тим, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, та відсутність обставин, які обтяжують покарання - суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Вирішити питання щодо стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_6 на користь держави у розмірі 198,00 грн. за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи № 15224 від 22.08.2017.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, тобто з 02.05.2019 згідно протоколу про затримання особи на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити незмінним - тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення його за теперішньою кримінальною справою з 02.05.2019 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази у вигляді металевих прутків у кількості 2100 шт. передати ФОП ОСОБА_5 , у якого вони і зберігаються.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1