Провадження № 11-кп/824/3243/19 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_8
секретаря судових засідань ОСОБА_9 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-
Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 неодноразово викликались до Київської місцевої прокуратури №7 для участі у процесуальній дії отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, проте на виклики не являлись, причини неявки не повідомляли, у зв`язку з чим копії зазначених процесуальних документів їм були направлені поштою на відповідні адреси. Зазначає, що кримінальний процесуальний закон, не передбачає, вручення сторонам кримінального провадження копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а лише надання. Крім того, апелянт зазначає, що суд, має право повернути обвинувальний акт прокурору, лише, якщо він не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, а тому повернення обвинувального акта з інших підстав, на переконання апелянта є безпідставним та незаконним. Також, апелянт звертає увагу суду на те, що висновок суду в частині повернення обвинувального акту прокурору у резолютивній частині оскаржуваного рішення є неконкретним та не містить чіткої вказівки на безпосередні недоліки, які потрібно усунути прокурору та в який спосіб, а також не вказано, які конкретно доводи сторони захисту перевірити, що на думку апелянта слугуватиме засобом зловживання учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами.
На апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №7 обвинуваченим ОСОБА_6 подані заперечення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив задовольнити її, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідають вимогам цього Кодексу.
Частина 4 ст. 291 КПК України передбачає, що до обвинувального акту серед іншого додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Стаття 293 КПК України визначає, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
Системний аналіз зазначених норм кримінального процесуального закону свідчить про те, що розписка про надання підозрюваному та його захиснику копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування є складовою частиною обвинувального акта і їх відсутність свідчить про невідповідність його чинному КПК, що спростовує доводи прокурора, про можливість повернення судом обвинувального акта, лише в разі його невідповідності ч.2 ст. 251 КПК України.
Слід також зазначити, що долучена до обвинувального акта квитанція про направлення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування поштовим відправленням, жодним чином не може свідчити про те, що прокурором свій обов`язок щодо надання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику під розписку, що прямо передбачено ст. 293 КПК України, було виконано.
Посилання прокурора, на те, що ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 на виклики до прокуратури для отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, не являлись, причини неявки не повідомляли, у зв`язку з чим зазначені процесуальні документи їм були направлені поштою, колегія суддів вважає безпідставними. Так, прокурором, на підтвердження доводів апеляційної скарги, долучені повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 для отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування на 10.07.2019, 11.07.2019, 12.07.2019, датовані 09.07.2019 (а.с. 116-121). Згідно наявним в матеріалах провадження копіям конвертів, зазначені повістки ОСОБА_6 та його захиснику були направлені одним поштовим відправленням 12.07.2019 (а.с.193-194), що на переконання колегії суддів, жодним чином не може свідчити про належний виклик останніх до прокуратури для отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвала оскарженю не підлягає.
Судді:
___________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4