Справа № 467/1254/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розгладяться

Засуджений звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області із клопотанням, яким просив зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 06 листопада 2015 року по 14 квітня 2016 року у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зокрема, своє звернення умотивував тим, що у цей період перебував у СІЗО м. Рузаївка Республіки Мордовія.

Позиція учасників судового провадження

Сам засуджений у судове засідання не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, що підтверджується його розпискою, наявною у матеріалах провадження, письмово просив суд розглядати клопотання за його відсутності.

Прокурор та представник Арбузинської ВК № 83 в судове засідання також не прибули, причин своєї неявки не вказали, хоча належно були повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання засудженого.

Та з огляду на положення абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України суд не вбачав об`єктивних перешкод для розгляду порушеного перед ним питання по суті за відсутності учасників судового провадження, оскільки останні про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належно, у той час, як їх явка судом обов`язковою не визнавалась.

Установлені фактичні обставини

Тому, суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, прийшов до наступного.

Зокрема, суд установив, що вироком Рузаївського районного суду Республіки Мордовія від 04 квітня 2016 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.3 ст. 30, п. г ч.4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, із застосуванням ст. 64 цього ж Кодексу до 5 років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю та без штрафу.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2017 року вирок Рузаєвського районного суду республіки Мордовія від 04 квітня 2016 року приведено у відповідність із законодавством України.

Постановлено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 307 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з утриманням у кримінально виконавчій установі, визначені органами, що які відають виконанням покарань.

При цьому, строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання з 06 листопада 2016 року.

Проте, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 травня 2018 року у резолютивну частину вказаної ухвали внесено виправлення та постановлено строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме : з 06 листопада 2015 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 19 лютого 2019 року, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2017 року, якою приведений у відповідність до законодавства України вирок Рузаєвського районного суду Республіки Мордовія від 04 квітня 2016 року, стосовно ОСОБА_3 , змінено.

Постановлено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строку відбування покарання постановлено обчислювати з 04 квітня 2016 року і одночасно зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 листопада 2015 року до 04 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2017 року залишено без змін.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення ( ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

У свою чергу, підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, що прямо визначено ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Тобто, виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, можна зробити висновок, що попереднє ув`язнення починається з моменту затримання особи і закінчується моментом набрання вироком законної сили.
Та у цьому випадку, суд установив, ОСОБА_3 був затриманий 06 листопада 2015 року, що підтверджується відповідним протоколом.

При цьому, вирок Рузаєвського районного суду Республіки Мордовія 15 квітня 2016 року, про що у матеріалах особової справи засудженого мається відповідне розпорядження.

Таким чином, заходи попереднього ув`язнення у розумінні ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення були застосовані до ОСОБА_3 у період з 06 листопада 2015 року ( з моменту затримання) і до 15 квітня 2016 року ( до набрання вироком законної сили).

ОСОБА_3 , при цьому було засуджено за злочин, учинений ним 05 листопада 2015 року.

Тож, суд, вирішуючи порушене перед ним питання, виходив із такого.

З 24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VII. Зазначеним Законом в новій редакції було викладено ч.5 ст.72 КК України, яка дозволяє у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадити зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

У своїй постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, ураховуючи, що вирок Рузаєвського районного суду Республіки Мордовія Росйської Федерації був приведений у відповідність до законодавства України, однак судами не було заразовано строк попереднього увязнення ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього увязнення, то його клопотання підлягає до задоволення.

Тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 376, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 06 листопада 2015 року по 15 квітня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1