Справа № 569/2661/19
УХВАЛА

04 липня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий в ОВС СУ ГУНП в Рівненській області майор поліці ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням у якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 .
З клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000069 від 08.02.2019, за ознаками вчинення злочинів, передбачених п.п.6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , у період з 6 по 7 лютого 2019 року, з мотивів особистої неприязні, замовив та організував вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , 1988 р.н., жителя с. Старе Село Рокитнівського району Рівненської області. Так, 6 лютого 2019 року, у вечірній час, перебуваючи у м. Рівне, ОСОБА_6 , 1991 р.н., підібрав виконавців указаного злочину, а саме запропонував ОСОБА_9 , 1996 р.н., ОСОБА_10 , 1998 р.н. та ОСОБА_11 , 1998 р.н., за грошову винагороду та інші матеріальні цінності, здійснити умисне вбивство ОСОБА_8 на що останні надали свою згоду. У подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , діючи у співучасті згідно заздалегідь розробленому ОСОБА_6 плану вчинення вищевказаного злочину, з метою умисного вбивства ОСОБА_8 , приблизно о 23 год. таємно проникли на територію подвір`я по місцю проживання останнього в АДРЕСА_1 , де здійснили озброєний напад на ОСОБА_8 , під час чого умисно заподіяли останньому не менше трьох ударів битою по тілу та здійснили не менше двох пострілів з автоматичної бойової зброї у площину тіла останнього, внаслідок чого спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події.

10.02.2019 за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, на підставі ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , того ж дня вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Стосовно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини визначені у пунктах 1-3 вказаної статті.
Частиною 1 статті 178 КПК України передбачено, що окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі визначені у п.п.1-12 вказаної статті.
Причетність підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих їм злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.02.2019, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 від 08.02.2019, протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вони надали від 09.02.2019.
Під час проведення вказаних слідчих дій останні визнали свою участь у здійсненні озброєного нападу на загиблого ОСОБА_8 , під час якого умисно спричинили останньому тілесні ушкодження в ділянці голови та заподіяли вогнепальні поранення тулуба. Крім того підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прямо вказали на підозрюваного ОСОБА_12 як на особу яка замовила та зорганізувала вчинення вказаного злочину, а також з метою його виконання надала знаряддя вчинення злочину пістолет, дерев`яні бити, наручники, газовий балончик, бойову автоматичну зброю, транспортні засоби, тощо; протоколами слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Під час проведення даних слідчих дій останні у повному обсязі підтвердили раніше надані ними показання, а також на місцевості показали і відтворили окремі обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, механізм спричинення тілесних ушкоджень загиблому ОСОБА_8 . Під час проведення вказаних слідчих дій у вказаних підозрюваними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 місцях виявлено транспортні засоби, бойову автоматичну вогнепальну зброю та інші знаряддя злочину, що є об`єктивним підтвердженням показань підозрюваних; протоколами одночасних допитів за участю підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; матеріалами прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 09.02.2019; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколами огляду місця події від 09.02.2019; іншими матеріалами кримінального провадження.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців (тобто до 09.08.2019).

Строк застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено до 5 місяців та він спливає 06.06.2018.

Також слідчий вказує, що завершити досудове розслідування до закінчення вказаного строку неможливо через особливу складність вказаного кримінального провадження. Зокрема, необхідно завершити виконання додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ; двох судових медико-криміналістичних експертиз; двох судових молекулярно-генетичних експертиз; двох балістичних експертиз; шести фізико-хімічних експертиз (продуктів пострілу); виконати інші слідчі та процесуальні дію з урахуванням здобутих доказів у кримінальному провадженні; за наявності підстав, з урахуванням здобутих доказів та отриманих фактичних даних, вирішити питання про вручення зміненого (кінцевого) повідомлення про підозру відповідним особам; виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття та надання для ознайомлення стороні захисту матеріалів кримінального провадження; скласти обвинувальний акт у кримінальному провадженні. Лише після закінчення виконання всіх вищевказаних експертиз, в залежності від висновків вказаних експертиз, орган досудового розслідування зможе сформувати та оголосити підозрюваним ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 остаточне повідомлення про підозру в інкримінованих їм злочинах.

Висновки експертів у вищевказаних судових експертизах можуть остаточно підтвердити обгрунтованість підозри ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в інкримінованих їм злочині.

Слід зазначити, що на даний час у кримінальному провадженні № 0000069, наявні ті самі ризики, передбачені п.п.1-5 ст.177 КПК України, які існували й на час застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивченням характеризуючих даних підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що останній не має постійного місця роботи, неодружений, не має на утриманні будь-яких осіб, що свідчить про відсутність в нього будь-яких міцних соціальних зв`язків. Згідно довідки про судимість підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства. Зокрема, на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину останній перебував у стані обвинуваченого в кримінальному провадженні № 0000590 від 06.12.2016, за ознаками злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 187 КК України та у кримінальному провадженні № 0000023 від 14.01.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Враховуючи вищевикладене та враховуючи характер злочину, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 (зокрема, умисний, спланований та організований характер, залучення до його виконання інших осіб, використанні бойової вогнепальної зброї, дерев`яних бит, умисел на позбавлення життя людини, тощо) свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, неповагу ним до загальноприйнятих норм та цінностей. Наведене дає підставу вважати органу досудового розслідування, що протиправна діяльність підозрюваного має стійкий, систематичний і організований характер, а також набула форми злочинного промислу. А тому, на переконання органу досудового розслідування, в разі незастосування (відмови у продовженні) до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведене дає підстави вважати, що підозрюваний, в разі незастосування (не продовження) стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на учасників кримінального провадження, а також може переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнути його притягнення до кримінальної відповідальності. Наведені обставини у відповідності до п.п.1- 5 ст.177 КПК України є ризиками.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задоволити з підстав викладених у ньому.
Представник потерпілого також просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому в межах досудового розслідування.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід не пов"язаний з позбавленням волі.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000069 від 08.02.2019, за ознаками вчинення злочинів, передбачених п.п.6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
10.02.2019 ОСОБА_6 по вказаному кримінальному провадженню повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 09.08.2019.

ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід тримання під вартою, строк якого закінчується 06.07.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або зявились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Вище вказані докази вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Окрім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність розумної підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин який інкримінується ОСОБА_6 відноситься до категорії особливо тяжких та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі, то на думку суду це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Крім того, місце реєстрації та проживання останнього знаходиться в с. Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, яке розташовано к прикордонній смузі, де діє спрощений порядок перетину державного кордону України. Про намір підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду свідчить той, факт, що він одразу після вчинення вказаних злочинів виїхав з с. Старе Село Рокитнівського району до м. Рівне, де був затриманий працівниками поліції на підставі ст.. 208 КПК України. Таким чином, в разі обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не забезпечить участь останнього у слідчих та процесуальних діях, які необхідно провести у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 є необхідним, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть людини, що на думку суду, свідчить про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного, крім того підозрюваний може впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. А тому, ризики, передбачені п. п. 1-5 ст.177 КПК України, на сьогоднішній день не зменшились, що є підставою для продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою.
Слічий також вказує на те, що закінчити розслідування у двомісячний строк тримання під вартою ОСОБА_6 не має можливості, оскільки, необхідно провести ряд процесуальних дій, що потребують додаткового часу.
Дані про особу підозрюваного вказують на те, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, а відтак обставин, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу до підозрюваного, не має.
З метою запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, враховуючи неможливість закінчення досудового слідства, а також відсутність підстав для скасування чи зміни застосованого щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, клопотання слід задоволити.
Частиною 4 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали має право не визначати розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи вищевикладене, обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 199, 395,376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому в АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.08.2019 .
Ухвала підлягає негайному виконанняю після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1