Святошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/6275/18
пр. № 1-кп/759/357/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2018 за № 0002244, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П.П.Борщагівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

інші учасники судового провадження:

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , відповідно до наказу № 29_11__16-к від 29.11.2016 про прийняття на посаду, з 01.12.2016 призначено на посаду комірника ТОВ «ДСВ Логістіка» ().

В подальшому, між ОСОБА_4 та ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» () укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 25.04.2017, на посаді комірника, який виконує роботу безпосередньо пов`язану з дотриманням, збереженням та видачею матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей.

В обов`язки ОСОБА_4 , згідно з договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 25.04.2017 входило: дбайливо ставиться до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків, своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей, вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та решту ввірених йому матеріальних цінностей, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.

У період часу, а саме з 09.10.2017 по 09.01.2018 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, що належить ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» ().

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, що належить ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» (), ОСОБА_4 09.01.2018, перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні складу ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» (), розташованого за адресою: м. Київ, вул. С.Сосніних, 9, з метою приховування своїх злочинних дій сховав між картонними коробками із зовнішнім написом «VELUX», які знаходились на піддоні, стаціонарно свинцево-кислотні акумуляторні батареї 12В моделі А12-200 в кількості 18 штук, які були йому ввірені, при цьому їх замаскував.

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на привласнення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, погрузив до автомобіля марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_2 , стаціонарно свинцево-кислотні акумуляторні батареї 12В моделі А12-200 в кількості 18 шт., арт. А12-200, чим вчинив привласнення чужого майна, яке належить ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» (), вартістю 92 855 грн 27 к., після чого розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, а саме: у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він 01.12.2016 був призначений на посаду комірника у ТОВ «ДСВ Логістіка». У квітні 2017 року він уклав договір з товариством про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. У його віданні перебував товар вікна мансардні. На початку жовтня 2017 року він вирішив викрасти стаціонарно свинцево-кислотні акумуляторні батареї. 09.01.2018 він перебував на своєму робочому місці в приміщенні складу ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА», який розташований по вул. С.Сосніних, 9 у м. Києві. Він взяв 18 шт. стаціонарно свинцево-кислотних акумуляторних батареї 12В моделі А12-200, сховав їх між картонними коробками із зовнішнім написом «VELUX», які знаходились на піддоні, замаскувавши їх під вікна мансардні. Ввечері до складу під`їхав автомобіля марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_2 , до якого він погрузив стаціонарно свинцево-кислотні акумуляторні батареї 12В моделі А12-200 в кількості 18 шт. Вказані батареї він продав за 70000 грн, а гроші від їх продажу витратив на власні потреби. Також він в повному обсязі визнав цивільний позов, заявлений ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» на суму 97915 грн 15 к.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Представник ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» ОСОБА_7 просив в повному обсязі задовольнити цивільний позов та стягнути з ОСОБА_4 завдану майнову шкоду в розмірі 97915 грн 15 к. Крім того, просив призначити ОСОБА_4 максимальну міру покарання, оскільки факт того, що ОСОБА_4 покаявся, є сумнівним. На даний час ОСОБА_4 жодним чином не відшкодував завдані злочином збитки.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким (прокурором, обвинуваченим та представником потерпілого) не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 09.01.2018, перебуваючи на своєму робочому місці, в приміщенні складу ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА», який розташований по вул. С.Сосніних, 9 в м. Києві, вчинив привласнення чужого майна, яке йому було ввірене та належало ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА», а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, суд не приймає до уваги таку обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 як щире каяття, на яку посилаються прокурор та обвинувачений, виходячи з такого.

Відповідно до постанови ВС від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к «щире каяття», «розкаяння» передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим, всупереч твердженням прокурора та обвинуваченого, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілому чи хоча б намагається це зробити, враховуючи той факт, що з моменту вчинення злочину сплинуло більше ніж 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд також враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання у Київській області, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також положення ст. 416 КПК України, відповідно до яких при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 191 КК України в межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України, а саме у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання, з встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Також суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» () про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, в розмірі 97915 грн 15 к. визнав в повному обсязі, то даний цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 128, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» () до ОСОБА_4 (номер картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1 ) про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» () майнову шкоду в розмірі 97 915 грн (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн 15 к.

Речовий доказ:

- DVD-R диск із зовнішнім написом «ALERUS 4.7 GB/120 min», який прилучений до матеріалів кримінального провадження № 0002244, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1