ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/454/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 ,
Категорія: скасування іспитового строку
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

за участю представника органу пробації - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_8 .
В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав, що оскільки засуджений протягом іспитового строку в цілому умови іспитового строку виконував, до кримінальної відповідальності не притягався, а тому суд вважає, що дані про небажання засудженого стати на шлях виправлення на час розгляду справи відсутні і немає підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця обмеження волі.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким подання про скасування іспитового строку задовольнити і направити засудженого для відбування призначеного покарання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та безпідставними, внаслідок неповного дослідження всіх обставин по справі.

Про дату та місце судового засідання засуджений ОСОБА_8 був повідомлений належним чином, про що ним було власноручно написано у явочному листі від 25 червня 2019 року (а.с. 138).

Приймаючи до уваги, що засуджений не повідомив апеляційний суд про причини свого неприбуття, клопотань про перенесення слухання справи не заявляв, у зв`язку з цим та на підставі ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведений за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку представника органу пробації, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, у ч.1 ст. 166 КВК України зазначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Поряд з цим в ч.3 ст.166 КВК України зазначено, що відповідальність настає у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В разі виявлення такого, орган пробації застосовує до засудженого письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції ОСОБА_8 був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2017 року за ч.1 ст. 186 КК України і йому призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі положень ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання ОСОБА_8 звільнено, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі положень ст.76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без дозволу державного органу з питань пробації; повідомляти державні органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
18.10.2017 року у приміщенні уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_8 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. Засудженому було встановлено день реєстрації другу середу кожного місяця. Цього ж дня, під особистий підпис, він був ознайомлений зі змінами в Законі України № 1487-УІІІ від 06.09.2016 року «Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України», статтею 166 про «Відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням», однак засуджений порушував порядок і умови іспитового строку, за що отримав два письмових попередження, у зв`язку з чим начальник Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиціїзвернувся до суду з клопотанням про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до пункту 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що неявки ОСОБА_8 для реєстрації не мали систематичного характеру. Засуджений не з`являвся для реєстрації епізодично, тобто така поведінка не мала постійного, сталого характеру.

Також у матеріалах особової справи містяться пояснення засудженого про причини неявки для реєстрації через хворобу та зайнятість на роботі, проте документально підтвердити вказані обставини він не зміг, однак вказане свідчить про те, що у діях засудженого відсутній умисел ухилятись від відбування покарання та намір не виконувати обов`язки, встановлені вироком суду.

Разом з тим, представник органу пробації ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду зазначила, що після розгляду районним судом клопотання про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженого, ОСОБА_8 належним чином виконував покладені на нього обов`язки, регулярно з`являвся для реєстрації, не вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, а також згідно вимоги УІТ станом на 04.09.2019 року повторно до кримінальної відповідальності не притягувався.

На думку колегії суддів, основна мета призначення засудженому покарання з випробуванням запобігання можливості вчинення ним нових злочинів досягнута, оскільки протягом іспитового строку, який закінчився 05.09.2019 року, засуджений нових злочинів не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягувався, а тому направлення ОСОБА_8 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі на теперішній час не є доцільним.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та вмотивованою, і колегія суддів не знаходить підстав для її скасування з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 липня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання органу пробації про направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді: