У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» про приведення у відповідність згідно чинного законодавства вироків відносно засудженого ОСОБА_3 ,
сторони та учасники кримінального провадження, які приймали участь у судовому провадженні: прокурор: ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35»: ОСОБА_5 , засуджений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 02.10.2019 надійшло клопотання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 про приведення у відповідність згідно чинного законодавства вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.05.2018 відносно засудженого ОСОБА_3 , оскільки при винесенні вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.05.2018 не враховано положення ст. 71 КК України та не призначено покарання за сукупністю вироків з урахуванням призначеного покарання згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2018.

З матеріалів подання вбачається, що 04.09.2019 до Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35) прибув для відбування міри покарання ОСОБА_3 , засуджений 08.05.2018 Коростишівським районним судом Житомирської області за ст. 289 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Бородянського районного суду Київської області від 10.11.2011 до призначеного покарання за новим вироком, остаточно призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 15.01.2019.

Однак, при виконанні зазначеного вироку встановлено, що ОСОБА_3 також засуджений 17.04.2018 Деснянським районним судом м. Києва за ст. 121 ч. 2 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано покарання, невідбуте за попереднім вироком Бородянського районного суду Київської області від 10.11.2011 і остаточно визначено покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 03.06.2019.

Даний вирок не врахований судом при постановленні вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.05.2018, а тому виникає необхідність приведення у відповідність згідно чинного законодавства вироків відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» підтримав подання та просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Засуджений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор вважав, що клопотання підлягає задоволенню, запропонував привести вироки у відповідність шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, суд приходить до таких висновків, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.05.2018 ОСОБА_3 визнано винним за ст. 289 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Бородянського районного суду Київської області від 10.11.2011 до призначеного покарання за новим вироком, остаточно призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 15.01.2019.

Крім того, встановлено, що 17.04.2018 вироком Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 засуджений ст. 121 ч. 2 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано покарання, невідбуте за попереднім вироком Бородянського районного суду Київської області від 10.11.2011 і остаточно визначено покарання у виді 12 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 03.06.2019.

Відповідно до п. 11, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Враховуючи роз`яснення п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків постає перед судом під час їх виконання, зокрема, у випадку, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому не призначив покарання за сукупністю вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як слідує з роз`яснень, що викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 вказано, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Признаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно даних адміністрації Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)», вбачається, що ОСОБА_3 прибув до колонії для відбування покарання 04.09.2019.

Встановлено, що при винесенні останнього вироку Коростишівським районним судом Житомирської області від 08.05.2018 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2018 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України не набрав законної сили та не був врахований судом.

На даний час вищевказані вироки набрали законної сили та звернені до виконання.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що покарання призначені ОСОБА_3 вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.05.2018 за ст. 289 ч.2 КК України та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2018 за ст. 121 ч. 2 КК України, необхідно привести у відповідність до чинного законодавства шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, статтями 70-72 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 про приведення у відповідність згідно чинного законодавства вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.05.2018 відносно засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

Привести у відповідність до чинного законодавства України вироки відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вважати ОСОБА_3 засудженим за ст. 121 ч. 2, ст. 71, ст. 289 ч. 2 КК України, визначивши згідно ч. 4 ст. 70 КК України покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити остаточну міру покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1