Справа № 521/9021/19
Номер провадження:1-кс/521/3740/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002360 від 13.12.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шамкір, Р. Азербайджан, громадянина Р. Азербайджан, маючого посвідку на тимчасове проживання в Україні, маючого середню освіту, не офіційно працюючого на ринку біля «Будинку Меблів», одруженого на громадянці України ОСОБА_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання слідчого вбачається, що СВ Хмельницького ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002360 від 13.12.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру гр. ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування, слідчим встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, не маючи передбаченого законодавством дозволу, обов`язковість якого регламентовано п.п. 2, 4, 9, 10 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, та главами 2, 12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, придбав пістолет Макарова ПМ № НОМЕР_1 калібру 9х18 мм., тридцять патронів калібру 7,65х17 мм., чотири патрона калібру 6,35 мм., патрон калібру 7,62х54R, двадцять два патрони калібру 9х18 мм, рушницю 12-го калібру «Maverick Model 88»б/н , карабін 36-го калібру (.410) «САЙГА - 41ОК - 01» б/н, сім патронів калібру 9мм, вісімдесят п`ять патронів 36-го калібру, десять патронів12 калібру.

В подальшому ОСОБА_5 , не маючи передбаченого законодавством дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання в приміщенні квартири своєї дружини ОСОБА_7 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , пістолет Макарова ПМ № НОМЕР_1 калібру 9х18 мм, тридцять патронів калібру 7,65х17 мм, чотири патрона калібру 6,35 мм, патрон калібру 7,62х54R, вісім патронів з двадцяти двох калібру 9х18 мм.

Рушницю12-го калібру «Maverick Model 88»б/н, карабін 36-го калібру (.410) «САЙГА - 41ОК - 01» б/н, сім патронів калібру 9мм, вісімдесят п`ять патронів 36-го калібру, десять патронів 12 калібру, ОСОБА_5 незаконно зберігав в приміщенні тимчасового користування, гаражі № НОМЕР_2 гаражного кооперативу ПП «Простор» розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, СМТ Таірова, вул. Генерала Петрова 37.

15.02.2019 року в ході проведення обшуку за вказаними адресами, відповідна зброя та боєприпаси були вилучені.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що останній скоїв тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на експерта, спеціаліста.
Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу до підозрюваного ОСОБА_5 .

Захисник-адвокат в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав, що ризиків передбачених ст. 177 КПК України не має. Просив обрати більш м`який запобіжний захід у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням того факту, що останній самостійно з`являється до слідчого і до суду, має родину та постійно мешкає в м. Одесі.
Підозрюваний підтримав думку адвоката та також просив не обирати йому найбільш суворий запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, слідчого та адвоката, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. В судовому засіданні він визнав, що в нього були вилучені зброя та набої, однак повідомив, що вказані предмети йому не належать. Виявив їх в гаражі, який дружина здавала в оренду третій особі.

Під час розгляду клопотання, встановлення особи підозрюваного та загальних обставин кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 не є особою, яка потребує в теперішній час застосуванню найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді існують певні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вказані ризики не дають слідчому судді достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказані у клопотанні ризики на думку слідчого судді не доведені і не представлені в судовому засіданні належними доказами.

Так, прокурором в судовому засіданні не надано доказів того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або вчинити новий злочин. ОСОБА_5 не переховувався від органу досудового розслідування, на першу вимогу з`являвся на виклики до слідчого. В судове засідання для розгляду клопотання прибув самостійно на першу вимогу. Окрім того, з моменту скоєння злочину, 15.02.2019 року до пред`явлення підозри 20.05.2019 року пройшло три місяці. З моменту повідомлення підозри до обрання запобіжного заходу пройшло 11 днів. За цей час ОСОБА_5 не тільки не переховувався від слідства, але й не здійснив жодних дій направлених щодо перешкоджанню кримінальному провадженню. Не здійснював дії направлені на скоєння нових злочинів.

Окрім того, викликають обґрунтовані сумніви дії органу досудового розслідування, який повідомив про підозру ОСОБА_5 лише через три місці після виявлення зброї та набоїв, хоча особистість підозрюваного була встановлена того ж дня, 15 лютого 2019 року.

Що стосується доказу протоколу про результати негласної слідчої (розшукової) дії шляхом негласного зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 22.03.2019 року, який складений слідчим, слідчий суддя вважає, що інформація викладена в протоколі не відображає розмови саме гр. ОСОБА_5 , а містить лише розмови певних осіб з іменами та прізвиськами за якими не можливо ідентифікувати саме підозрюваного. Не підтверджує вказаний протокол і намірів ОСОБА_5 на вчинення нових злочинів, що направлені на незаконний оборот вогнепальної зброї.

Питання впливу підозрюваного на експертів та спеціалістів, з метою викривлення висновків експерта, на думку слідчого судді взагалі не витримують жодної критики, оскільки всі можливі експертизи за вказаним вилученим озброєнням проведені.

Натомість, даючи оцінку особистості підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 хоча і є громадянином Р. Азербайджан, однак тривалий час проживає в Україні в м.Одесі, має тимчасову посвідку на проживання, одружений на громадянці України ОСОБА_7 , з якою спільно більше двох років мешкає в м. Одесі за однією адресою. ОСОБА_5 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Не офіційно працює на ринку біля «Будинку Меблів».

Обставини встановлені під час судового розгляду клопотання, вочевидь свідчать про необхідність більше детального дослідження обставин які пов`язані зі зберігання зброї, враховуючи правову позицію підозрюваного та його спосіб життя і характеристику особистості. Вказаний висновок слідчого судді, в тому числі ґрунтується на діях органу досудового розслідування, який здійснив повідомлення про підозру ОСОБА_5 після спливу досить тривалого проміжку часу, що може свідчити про певні сумніви не тільки в доказуванні злочину але й в кваліфікації.

Приймаючи рішення щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також думку слідчого, який на прямі питання слідчого судді повідомив, що підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу є виключно думку про можливе продовження вчинення злочину особою.

Викладені обставини, свідчать про механічно складене клопотання про застосування найсуворішого запобіжного заходу, тільки в зв`язку з тяжкістю кваліфікації дій підозрюваного та припущенням про можливість продовження підозрюваним злочинних дій. Будь-яких доказів ризиків, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу до підозрюваного в судовому засіданні не встановлено та прокурор не надано. Відповідно прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 94 Рішення ЄСПЛ у справі «Пирузян проти Вірменії» скарга № 33376/07 Постанова від 26.06.2012 року, не викликає сумнівів, що особа має бути звільнена, якщо держава не може продемонструвати, що існують вагомі підстави залишити особу під вартою: 1)небезпека втечі; 2)тиск на свідків; 3)запобігання вчиненню злочину; 4)підтримка громадського порядку.

Відповідно до п. 95 вказаного рішення ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи.

Відповідно до п. 44 Рішення ЄСПЛ у справі «Мюллер проти Франції», суд зазначив, щодо ризику повторного вчинення злочину, то посилання на минуле особи не може бути достатнім для виправдання відмови у задоволенні клопотання про звільнення.

З доводів прокурора та слідчого можливо зрозуміти, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в їх розумінні є фактично покаранням, яке особа повинна понести за свої незаконні дії вже сьогодні. Але є очевидним, що будь-які вказані доводи є порушенням презумпції невинуватості особи.

Так у рішенні у справі Ноймайстер проти Австрії ЄСПЛ зазначає, що обмеження строку запобіжного ув`язнення тісно пов`язане з презумпцією невинуватості таке позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином, є очевидним, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде відповідати не тільки обставинам вказаного кримінального провадження але й загальним засадам справедливості та розумності по відношенню до підозрюваної особи. Можливий в подальшому суворий вирок по відношенню до ОСОБА_5 жодним чином не може слугувати підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи відсутність доказів ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду підозрюваного, незаконного впливу на будь-яку особу у кримінальному провадженні, знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, а також враховуючи викладені в ухвалі обставини, слідчий суддя вважає, що підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу не має.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваному залишати житло у певний період доби, а також з покладенням на підозрюваного певних процесуальних обов`язків, який на думку слідчого судді буде достатній для належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим (за вказане кримінальне правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років), вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (тривалий час зареєстрований в Одеській області та проживає в м. Одесі), майновий стан підозрюваного (не офіційно працює на ринку).

Слідчий суддя при застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту враховує обставини викладені підозрюваним, щодо обставин правопорушення, поведінку підозрюваного, його особистість.

Керуючись ст. ст. 132, 178, 183, 194, 196 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у певний період доби, а саме з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора , слідчого судді або суду

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /м.Одеса/, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 31.05.2019 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 30.07.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1