Справа № 338/1501/18
Номер провадження 1-кп/348/192/19
УХВАЛА
(про призначення судового розгляду)

21 листопада 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000810 за обвинувальним актом від 03.12.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
27.12.2018 р. до канцелярії Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженні № 0000810 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, яке було розподілено в автоматизованому режимі до розгляду судді ОСОБА_6 .

Ухвалою судді ОСОБА_6 28.12.2018 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді ОСОБА_1 від 15.08.2019 р. дане кримінальне провадження прийнято до свого провадження.

25.09.2019 р. через канцелярію суду від обвинуваченого ОСОБА_4 поступило клопотання про повернення обвинувального акту відносно нього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання обгрунтоване тим, що згідно п. 9.2 Наказу Генерального прокурора України від 29.08.2014 року № 12-гн «Про особливості діяльності військових прокуратур» військових прокурорів усіх рівнів зобов`язано забезпечити процесуальне керівництво досудовим розслідуванням військових та інших кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями військових Формувань та правоохоронних органів України, а також злочинів у сфері службової діяльності, вчинених службовими особами державних органів та установ, указаних у пункті 1 цього наказу, підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях цієї категорії, оскарження судових рішень.

Відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» накази Генерального прокурора є обов`язковими до виконання всіма прокурорами.

Він не є військовослужбовцем військових формувань чи правоохоронних органів, а також не належить до службових осіб державних органів органів та установ, вказаних у пункті 1 даного наказу. Однак всупереч вимогам закону та зазначеного наказу Генерального прокурора прокурори військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального правопорушення щодо нього, а заступник прокурора ОСОБА_7 затвердив обвинувальний акт.

Закон України «Про прокуратуру» визначає, що прокурори підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними. Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень. Тільки накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в письмовій формі в межах повноважень, визначених законом, про які йдеться у частині четвертій статті 17, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором.

Зазначена правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 05.03.2018 року справа № 800/485/17, та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року.

Також Велика Палата Верховного суду у своєму рішенні надала тлумачення принципу єдності системи прокуратури, який полягає в тому, що кожен орган прокуратури, її посадові особи діють в межах своєї компетенції, виступаючи як представники єдиної системи органів прокуратури.

Тому прокурори військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону не мали законних підстав здійснювати процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, тобто вийшли за межі своїх повноважень, а прокурор ОСОБА_7 не мав права на затвердження обвинувального акту.

21.11.2019 р. через канцелярію суду від прокурора ОСОБА_3 поступило заперечення на клопотання про повернення обвинувального акту, в якому зазначає, що клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту є необґрунтованим і не підлягає до задоволення.

Так, 09.08.2018 р. до військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону звернулись громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із повідомленням про вчинення ОСОБА_4 в інтересах начальника Богородчанського РВ УДМС в Івано-Франківській області ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, про що прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_11 складено відповідний протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення. На виконання вимог ст. 214 КПК України вказаний протокол про вчинене кримінальне правопорушення від 09.08.2018 р. цього ж дня зареєстрований у вхідній кореспонденції військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону, у зв`язку із чим прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону внесено відомості до ЄРДР за № 0000098 від 09.08.2018 р.

На виконання вимог ч. 7 ст. 214, ст. 216 КПК України 09.08.2018 р. заступником військового прокурора Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_7 визначено підслідність вказаного кримінального провадження № 0000098 за слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, слідчими якого здійснювалося досудове розслідування вказаного кримінального провадження та завершення останнього.

На виконання вимог ст. 37 КПК України 09.08.2018 р. т.в.о. військового прокурора Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_7 призначено групу прокурорів для здійснення процесуального керівництва за досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000098, а саме: прокурора військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_11 та заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_7 . Таким чином, під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000098 військовою прокуратурою Івано-Франківського гарнізону норм КПК України порушено не було, вимоги КПК України щодо підслідності (ст. 216, ст. 218) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, дотримані у повному обсязі, слідче управління ГУНП в Івано-Франківській області є належним органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

18.10.2018 р. заступником військового прокурора Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_7 з матеріалів кримінального провадження № 0000098 від 09.08.2018 р. виділено в окреме провадження № 0000810 матеріали досудового розслідування за фактом вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

На виконання вимог ч. 2 ст. 37 КПК України 19.10.2018 р. заступником прокурора Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_7 було погоджено слідчому СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000810 та скеровано його до суду.

Зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 в повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема містить всі необхідні відомості, підписаний слідчим і прокурором, до нього додані всі необхідні додатки.

Також вказує на те, що наказ Генерального прокурора № 12-гн «Про особливості діяльності військових прокуратур», на який посилається обвинувачений у своєму клопотанні про повернення обвинувального акта, є внутрішнім документом у системі органів прокуратури та ніяким чином не впливає на процес здійснення кримінального провадження відповідно до вимог КПК України, що є кодифікованим актом та має вищу юридичну силу.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник підтримали клопотання з підстав, наведених в ньому та просили повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК.

Прокурор в підготовчому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про повернення обвинувального акту, оскільки вважає його необґрунтованим, зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, затверджений належним прокурором, підстави для повернення обвинувального акту відсутні. Просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Суд, заслухавши думку учасників процесу з приводу заявленного клопотання, позицію учасників процесу щодо призначення справи до судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування є обвинувальний акт, яким має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а саме ст. 291 КПК України.

Згідно із ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Наведений перелік вимог до обвинувального акту є вичерпним.

Як встановлено, в обвинувальному акті, складеному відносно ОСОБА_4 , наявні усі перелічені законом елементи.

Що стосується відсутності повноважень у військового прокурора на затвердження обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , то суд вважає відповідне твердження, наведене в клопотанні про повернення обвинувального акту таким, яке не відповідає положенням чинного КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Крім цього, згідно із ч. 2 ст. 37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Зазначена норма закріплює принцип незмінності прокурора у кримінальному провадженні.

Повноваження на затвердження обвинувального акту відповідно до положень ч. 2 ст.36 КПК України має прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Прокурори в України мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Причина повернення обвинувального акту у зв`язку з затвердженням його неуповноваженою особою, а саме прокурором військової прокуратури без наділення відповідними повноваженнями на здійснення цих функцій, не підпадає під перелік, визначений ст. 291 КПК України.

З наведеного вбачається, що затвердження обвинувального акта прокурором ОСОБА_7 , як керівником групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , відповідає вимогам процесуального закону і здійснене в межах наданих йому КПК України повноважень.

Крім того згідно пп. 3 абзацу 6 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 р. № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із таких рішень: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Тобто інших підстав для повернення обвинувального акту законодавством не передбачено.

Суд приймає до уваги доводи прокурора про те, що наказ Генерального прокурора № 12-гн «Про особливості діяльності військових прокуратур», на який посилається сторона захисту, є внутрішнім документом у системі органів прокуратури та не впливає на процес здійснення кримінального провадження відповідно до вимог КПК України, що є кодифікованим актом та має вищу юридичну силу.

На підставі наведеного, з огляду на виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, який зазначений в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку, що вказані стороною захисту обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, а тому в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту, слід відмовити.

Отже суд дійшов висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Одночасно, у відповідності до ст.ст.314- 315 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні з`ясовує думку в учасників провадження щодо можливості призначення судового розгляду.

Кримінальне провадження підсудне Надвірнянському районному суду.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч. 13 ст.314 КПК України немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, який затверджений прокурором.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

З врахуванням думки учасників, та вимог КПК України, судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317, 369 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000810 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 за обвинувальним актом від 03.12.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (м. Надвірна, вул. Мазепи 35, Івано-Франківської області) 29 листопада 2019 року о 14:40.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Про час розгляду справи повідомити учасників процесу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1