ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Єдиний унікальний номер справи 201/8721/19
Номер провадження 1-кс/201/4720/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000422, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, який має середню-технічну освіту, розлученого, військовослужбовця військової служби за контрактом у військовому званні «солдат», який займає посаду номеру обслуги мінометного взводу мінометної батареї 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

Прокурор військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000422, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2018 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України розслідується кримінальне провадження № 0000422 по підозрі ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 18 жовтня 2017 року, діючи всупереч вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, солдат ОСОБА_5 , діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2018 року за № 0000422, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

01 серпня 2019 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, про що складено відповідний протокол із зазначенням дати та часу фактичного затримання 19 годин 40 хвилин 01 серпня 2019 року.

01 серпня 2019 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

На думку прокурора відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 років до 7 років, а тому існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Додав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 є недоцільним, оскільки останній негативно характеризується за місцем несення військової служби та не має міцних соціальних зав`язків. Також, вважав за доцільне обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 153 680 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому існують ризики, існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлені у клопотанні, які, на його переконання, є повністю доведеними. Додав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи це клопотання необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону, а ризики, на існування яких посилається прокурор, недоведеними. При цьому, додав, що його підзахисний має місце реєстрації, а також постійне місце проживання, родичів та міцні соціальні зв`язки. А також зауважив, що органом досудового розслідування його підзахисний був формально оголошений у розшук, оскільки ОСОБА_5 жодним чином не переховувався від органів слідства, а постійно проживав за місцем своєї реєстрації у селищі Березнегувате, постійно працював на полі, при цьому, його ніхто не розшукував та жодних викликів не направляв, про що свідчать матеріали кримінального провадження. Просив обрати стосовно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації останнього.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що у повній мірі визнає обставини викладені у повідомленні про підозру та пояснив, що дійсно самовільно залишив військову частину, у чому розкаявся. Додав, що з 18 жовтня 2017 року постійно знаходився за місцем своєї реєстрації у селищі Березнегувате та працював на полі, при цьому, жодних викликів від працівників військової прокуратури не отримував та про те, що він оголошений у розшук дізнався лише зараз. Просив врахувати наявність у нього постійного проживання, міцні соціальні зв`язки та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданими до клопотання обґрунтуваннями, приходжу до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 4 цієї статті визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 серпня 2018 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

01 серпня 2019 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, про що складено відповідний протокол із зазначенням дати та часу фактичного затримання 19 годин 40 хвилин 01 серпня 2019 року.

01 серпня 2019 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у акті службового розслідування ТВО командира військової частини НОМЕР_1 , у протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 16 серпня 2019 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_7 .

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років.

Як встановлено з матеріалів досудового розслідування в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000417 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який складений прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України 22 вересня 2016 року. В рамках вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не застосовано жодного запобіжного заходу, 18 жовтня 2017 року останній оголошений судом у розшук за клопотанням прокурора.

Отже, ОСОБА_5 , перебуваючи без застосування будь-якого запобіжного заходу, обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні у цей період кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, що, у свою чергу, вказує на існування такого ризику, як вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, ступень якого є досить високим.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленим прокурором ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування такого ризику доведеним у повній мірі.

В клопотанні наявність існування ризику спроби підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків в достатній мірі не обґрунтована, як і не надано прокурором жодних об`єктивних доказів на підтвердження наявності існування такого ризику, а отже і не доведено.

Поряд із цим, слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони захисту щодо формального оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук, адже матеріали клопотання не містять жодного підтвердження того факту, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування і перш за все того, що орган досудового розслідування здійснював виклик останнього, про що також свідчить і те, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 07 серпня 2018 року і в той же день складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та оголошено у розшук останнього.

А відтак, слідчий приходить до переконання, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом наявність існування ризику, як можливі спроби підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, прокурором не доведені відповідними належними доказами обставини, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою і, у свою чергу, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання можливим ризикам, в той час, коли сукупність інших обставин, таких, як наявність у підозрюваної місця реєстрації, постійного місця проживання, де останній мешкає разом із рідним братом, міцність соціальних зв`язків, визнання ним обставин, викладених у повідомленні про підозру, є тими аргументами, які свідчать не на користь застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні через недоведеність прокурором неможливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Водночас, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та ризику вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, а також, оцінивши, сукупність встановлених обставин, наведених вище, приходжу до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який, на переконання слідчого судді, здатний запобігти існуючому ризику, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресом: АДРЕСА_2 , де останній зареєстрований, з 20-00 години до 06-00 години, а також є доцільним покласти на останнього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Вважаю за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0, 25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Датою закінчення дії цієї ухвали щодо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_5 необхідно вважати 30 вересня 2019 року.

Відповідно до вимог ч. 3 п. 1 ст. 202 КПК України ОСОБА_5 підлягає негайному доставленню до його місця реєстрації за адресом: АДРЕСА_2 , де має бути звільнений з-під варти.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України, виконання ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно покласти на Березнегуватське ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали необхідно направити до Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області для здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_5 та зобов`язати повідомити прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про постановку на облік підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131-132, 176, 177, 178, 182,183, 194, 197 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000422, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 30 вересня 2019 року.
Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресом: АДРЕСА_2 , де останній зареєстрований, з 20-00 години до 06-00 години.
Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до органів досудового розслідування, прокуратури та суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язок не відлучатися з смт. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 є 30 вересня 2019 року.
Відповідно до вимог ч. 3 п. 1 ст. 202 КПК України негайно доставити ОСОБА_5 до його місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , та звільнити з-під варти.
Виконання ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України на Березнегуватське ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Копію ухвали направити до Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області для контролю за поведінкою ОСОБА_5 , про постановку на облік останнього повідомити прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 15 годині 00 хвилин 06 серпня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1