Справа №№643/6991/19, 1-кс/643/2750/19
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2019 року м.Харків

Слідчий суддя Московського районного судум. ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого,

В С Т А Н О В И В:

Особа, яка подала скаргу, звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 27.03.2019 року про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002105 від 18.04.2018 року за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Ст.ст.91 та 92 КПК України покладають на слідчого, прокурора обов`язок доказування.

Разом з тим, вимоги зазначених вище правових норм органом досудового слідства під час досудового слідства по вказаному кримінальному провадженні дотримано не було.

Так, відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України,постанова слідчого, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Закриваючи кримінальне провадження, слідчий зазначив у оскаржуваній постанові, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник конфлікт, а потім під час бійки ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , в свою чергу ОСОБА_7 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
При цьому слідчий послався на ст.27 Конституції України та зробив висновок про те, що діючим законодавством не передбачена кримінальна відповідальність за умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
Відповідно до ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Разом з тим, в оскаржуваній постанові слідчий не зазначив зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а саме: в яких саме діях та кого саме мало місце суспільно небезпечне посягання; хто саме з вказаних осіб захищався, хто з них посягав та на кого; яка саме шкода, ким та кому була заподіяна; чи була така шкода необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
На підставі викладеного, керуючись ст.307 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 27.03.2019 року про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002105 від 18.04.2018 року за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення

Слідчийсуддя

24.05.2019