Справа №303/6901/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000041 від 22.04.2019 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 404 ч.3, 405 ч.3, 406 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи солдатом строкової служби, 20.04.2019 близько 23 год. 30 хв., знаходячись на четвертому поверсі спального приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, діючи умисно, всупереч інтересам військової служби, прагнучи показати свою удавану зверхність над військовослужбовцем строкової військової служби та бажаючи його принизити, саме як військовослужбовця, за відсутності між ними відносин підлеглості, маючи умисел на заподіяння фізичного насильства до останнього, наніс солдату строкової служби ОСОБА_4 один удар рукою в обличчя, удар в спину, поваливши його на підлогу наніс ще один удар ногою в тім`яну ділянку голови, спричинивши ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та садни тім`яної ділянки голови.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 , 05.08.2019 близько 21 год. 45 хв., знаходячись на четвертому поверсі спального приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що молодший сержант ОСОБА_7 у відповідності до ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України являється щодо нього начальником та виконує обов`язки з військової служби, у порушення порядку проходження військової служби, відносин підлеглості, військової честі та дисципліни, прагнучи продемонструвати йому свою удавану перевагу, принизити честь та гідність, тим самим утвердивши власний авторитет у військовому колективі, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають інші військовослужбовці, використовуючи малозначний привід, наніс ОСОБА_7 кулаком руки два удари по обличчю, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді рвано-забійної рани лівої виличної ділянки, забоїв м`яких тканин обличчя, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, підшкірної гематоми нижньої повіки лівого ока, надлому коронкової частини 11-го та 13-го зубів.

15.08.2019 близько 04 год. 10 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , в порушення вимог законодавства, що регулює порядок проходження військової служби, в умовах особливого періоду, знаходячись на території ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , порушуючи розпорядок дня, будучи одягненим в темний цивільний одяг вчинив спробу самовільного залишення розташування військової частини, проте був викритий нарядом по військовому містечку: черговим контрольно-пропускного пункту старшим сержантом ОСОБА_8 , котрий спостерігав за обстановкою з приміщення пункту через монітор на який виведені зображення розташований на території загону камер зовнішнього відеоспостереження, та військовослужбовцем зі складу внутрішнього патруля сержантом ОСОБА_9 .
Під час спроби затримання черговим нарядом з метою припинення протиправної поведінки солдата ОСОБА_6 , останній діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий у нього злочинний намір на вчинення опору іншим особам, які виконують покладені на них обов`язки з військової служби, у порушення ст.ст. 9, 11, 16, 49, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи невдоволеним законними вимогами чергового контрольно-пропускного пункту старшого сержанта ОСОБА_8 та військовослужбовця зі складу внутрішнього патруля сержанта ОСОБА_9 , супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та погрозами на їх адресу, не підкорився вказаним законним вимогам, став чинити фізичний опір ОСОБА_8 , намагався здійснити напад на останнього, в ході чого ОСОБА_8 був вимушений здійснити 8 попереджувальних пострілів зі штатної зброї ПМ серії НОМЕР_1 . Надалі злочинні дії правопорушника були припинені силами наряду по військовому містечку, а останнього локалізовано в окремому приміщенні.
28 жовтня 2019 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з вищезазначеною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.ст. 404 ч.3, 405 ч.3, 406 ч.2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення за ст.ст. 404 ч.3, 405 ч.3, 406 ч.2 КК України, з призначенням йому покарання із застосуванням ст. 65 КК України у вигляді позбавлення волі за ст. 404 ч.3 КК України на строк 3 роки, за ст. 405 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі, за ст. 406 ч.2 КК України- 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, застосувавши ст. 69 КК України призначити ОСОБА_6 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком 2 роки.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні заявив, що при укладенні вищезазначеної угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 404 ч.3, 405 ч.3, 406 ч.2 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_6 опору особі, яка виконує покладені на неї обов"язки з військової служби, вчинений в умовах особливого періоду, крім воєнного стану; заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв"язку із виконанням ним обов"язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану; порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у заподіянні легких тілесних ушкоджень та вважє вірною кваліфікацію його дій за ст.ст. 404 ч.3, 405 ч.3, 406 ч.2 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання винного є щире каяття, активне сприяння рокриттю злочинів.
Обставинами, що обтяжують покарання винного є вчинення злочину повторно та в стані алкогольного сп"яніння.
Заслухавши учасників кримінального провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, призначення узгодженого сторонами в угоді покарання та у відповідності до ст. 69 КК України суд вважає можливим перейти до більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ст.ст. 404 ч.3, 405 ч.3, 406 ч.2 КК України - тримання у дисциплінарному батальйоні.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 28 жовтня 2019 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000041 від 22.04.2019.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 404 ч.3, 405 ч.3, 406 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі: за ст. 404 ч.3 КК України на строк 3 роки; за ст. 405 ч.3 КК України- 5 років та за ст. 406 ч.2 КК України- 2 роки.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 69 КК України призначити ОСОБА_6 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 2 роки.
Запобіжний захід- тримання під вартою залишити ОСОБА_6 без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 30 серпня 2019 року.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1