Справа № 405/5202/19
провадження № 1-в/405/400/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірміно, Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, до засудження не працюючого, неодруженого; раніше неодноразово судимого:
?28.08.2002 Артемівським районним судом м.Луганська за ч.2 ст.186, ст. 69, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
?25.06.2003 Стахановським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
?27.12.2005 Центральнім районним судом м.Сімферополя за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі . Звільнений 09.02.2009 на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково на 07 місяців за постановою Залізничного районного суду м.Сімферополя від 02.02.2009;
?03.12.2009 Стахановським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
?05.05.2010 Стахановським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
?02.08.2013 Стахановським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;
?28.02.2017 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, 4.2 ст.15- ч.2 ст. 186, ч.1 ст.70, ст..75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
?20.07.2017 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяців позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, додав, що вже порушень встановленого режиму утримання не допускав, працювати не може за станом здоров`я, відбув більшу половину строку призначеного судом покарання.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» залишив вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 224-Б-19, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засідання встановлено, що вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.07.2017 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, та на підставі ч.1 ст.70, ст.71 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 01 місяць; відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ від 20.05.2016 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.04.2017 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 24-26, Т.1 ч.1).
Постановою Верховного Суду від 04.10.2018 відповідно до Закону України № 838-УІІІ «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 04.12.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 46-48, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 07.04.2017, кінець строку 10.09.2020. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 11 місяців 08 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 01 місяць 22 дні.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 14.04.2017, за час відбування покарання порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не має (а.п. 10); з 14.04.2017 по 12.02.2018 перебував в ДУ «Старобільський слідчий ізолятор», з 12.02.2018 відбував покарання в ДУ «Ольшанська виправна колонія (№53)» - був розподілений до відділення СПС №1, на виробництві установи не працевлаштований через відсутність бажання працювати, не приймає участь в роботах з благоустрою місць позбавлення волі та ремонтних роботах на відділенні СПС №1, двохгодинні відпрацювання виконує, але під контролем; до суспільно - корисної праці не залучався; по відношенню до представників адміністрації тактовний, виконує усі їх законні вимоги, але під контролем; не приймав участь у суспільному житті колективу та проведенні культурно - масових та фізкультурно - оздоровчих заходів; має базову середню освіту, проте не навчався в Ольшанській вечірній загальноосвітній школі, так як не має бажання навчатися, не навчався в Ольшанському навчальному центрі (№53) при установі, так як вважає свій освітній рівень достатнім; не приймав участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу засуджених, На профілактичному обліку не перебував; з 06.04.2018 по 08.06.2018 виїздив на лікування до ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» (а.о.с. 96, Т.1 ч.1).
З 21.06.2019 ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» - дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, за вироком суду інвалід ІІІ групи, перебуває на обліку у лікаря інфекціоніста, в цілому характеризується посередньо (а.п. 8).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 224-Б-19 не містять відомостей про те, що засуджений працює, приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній не довів своє виправлення.
При цьому, при оцінці поведінки засудженого, суд виходить з того, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Так, суд відмічає, що пасивна поведінка засудженого не засвідчує виправлення та перевиховання останнього. ОСОБА_5 хоча й не допускав порушення режиму, однак його поведінка не була позитивним прикладом для інших засуджених.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисний злочин, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбув дві третини строку покарання призначеного йому судом, за вчинення умисного тяжкого злочину, не має позитивного ставлення до праці та його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, не є взірцевою.
З витягу з протоколу засідання комісії ДУ «Ольшанська виправна колонія (№53)» від 16.11.2018 за № 21 по розгляду матеріалів про заміну покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 було відмолено, як такому, що не став на шлях виправлення (а.о.с. 81-88, Т.1 ч.2).
Однак, на час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суттєвих позитивних змін його поведінки не настало.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
постановив:
у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6