Справа № 366/2454/16-к
Провадження № 1-кс/366/232/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
смт. Іванків 1 вересня 2016 р.

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , (секретар судового засідання ОСОБА_2 ),

за участю сторін кримінального провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 21.02.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

в с т а н о в и л а :
Слідчий звернувся в суд з клопотанням, яке погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 домовилися про реалізацію злочинного плану, спрямованого на незаконне виробництво, виготовлення та зберігання з метою збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетаміну, у великих розмірах. Реалізуючи свій умисел, будучи обізнаними про виробничий процес, спрямований на отримання партій психотропних речовин за відповідною технологією, з метою незаконного виробництва амфетаміну у великих розмірах, вони придбали у невстановлених осіб відповідні пристрої, обладнання, захисний одяг та хімічні сполуки. 20.02.2016 року вони ж на автомобілі «мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , прибули до берегу р. Тетерів в с. Богдани Вишгородського району Київської області, на резиновому човні перевезли все придбане в район с. Лапутьки Іванківського району Київської області, де встановивши обладнання почали спільно виготовляти психотропні речовини. амфетамін, фасуючи його в полімерні пакетики із пазовими застібками, з метою їх подальшого збуту. В цей же день о 17 год. 27 хв. вони були затримані працівниками поліції на місці скоєння злочину.

У вчиненні злочину підозрюється ОСОБА_4 . Беручи до уваги, що він вчинив тяжкий злочин та може переховуватись від органів розслідування, може впливати на свідків, не має постійного місця проживання в межах юрисдикції органу досудового розслідування, може продовжувати злочинну діяльність, яка спрямована на виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту наркотичних засобів і психотропних речовин або їх аналогів, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки вважають, що не достатньо доказів в обґрунтування клопотання, просили суд обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Крім того, суду повідомили, що він вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі чи переховуватись від органу розслідування.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом вставлено, що в провадженні слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 21.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

19.08.2016 року о 10 год. 45 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України ОСОБА_4 , однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено. Так, твердження, що він буде переховуватись від органів досудового розслідування чи суду нічим не підтверджено, а навпаки спростовується сказаним самим слідчим у судового засіданні, який відповідаючи на питання, зазначив, що підозрюваний з*являвся на вся виклики. Слідчий не зміг вказати на яких свідків може впливати підозрюваний, коли практично всі вони є працівниками прикордонної служби. Твердження про можливість продовження злочинної діяльності також ні на чому не ґрунтується.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 є таким, що немає судимості, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю, її чоловіком, сестрою, дідом. Мати, як власник жила, звернулась до суду із заявою, в якій просила призначити її сину запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавшись контролювати місцезнаходження сина. ОСОБА_4 позитивно характеризується по місцю проживання та роботи.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, ч.4 ст. 194, ч.2 ст. 376, п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а :
у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці з дня його обрання, тобто до 30.10.2016 р. без використання електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) після 22.00 та до 07.00 наступної доби не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також відвідувати місця масового відпочинку та нічні розважальні заклади.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Іванківське відділення Вишгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області та відділення поліції за місцем проживання підозрюваного Дарницьке управління поліції ГУ НП в м. Києві.
Ухвала дії до 30.10.2016 року включно.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Київської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1