Справа № 202/6630/18
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

19 листопада 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась м. Дніпропетровську, є громадянкою України, має вищу освіту, має на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, розлучена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003579, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на пособництво у придбанні права на майно шляхом обману в особливо великих розмірах, за невстановлених слідством обставин вступила у попередню змову з раніше знайомою ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, розподіливши ролі у вчиненні злочину.

Так, співучасники злочину будучі інформованими про квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала померлому у 15.03.1998 року ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 у вказаній квартирі фактично мешкав онук останнього ОСОБА_8 сумісно з ОСОБА_9 , та їх малолітньою дитиною ОСОБА_10 , 2013 р.н. Проте, ОСОБА_8 , отримавши 09.12.2005 року у КП «ДМБТІ» витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини на вище вказану квартиру, свідоцтво про право на спадщину так і не оформив.

Згідно із заздалегідь розробленим планом, невстановлена особа повинна була забезпечити наявність підроблених правовстановлюючих документів на квартиру, підшукати особу, на яку по підробленим документам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно буде оформлено право власності на квартиру. У подальшому підставна особа повинна була як продавець підписати договір купівлі-продажу квартири, та оформити право власності на особу, яку підшукає ОСОБА_4 та залучить у якості покупця.

ОСОБА_4 , відповідно до розробленого плану повинна була підшукати особу, яка по документам виступить покупцем квартири, при цьому не буде сплачувати її вартість, а у подальшому під час продажу квартири добросовісному набувачу виступить у якості продавця квартири. Крім того, ОСОБА_4 повинна була забезпечити фактичний доступ до житла (змінити замки, тощо), а також залучити людей, які будуть підшукувати добросовісного покупця.

Так, 16.11.2017 року державним реєстратором КП «Будинок юстиції» ДОР ОСОБА_11 , яка не була обізнана про злочинні плани, на підставі підробленого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.06.1998 року, що укладений між ОСОБА_7 , який на той час уже був померлий, та підставною особою - ОСОБА_12 , а також на підставі підробленого технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , підробленої довідки КП «ДМБТІ» ДОР №15864 від 17.11.2017 року, відповідно до якої право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_12 , та заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, підписаної невстановленою особою від імені ОСОБА_12 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєструвала право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_12 .

ОСОБА_4 та інші невстановлені співучасники злочину, усвідомлюючи той факт, що за ОСОБА_12 зареєстровано право власності на квартиру на підставі підроблених документів, який тривалий час вживав наркотичні засоби, має відповідний зовнішній вигляд, а також не був обізнаним про злочинні плани, ОСОБА_4 та інших невстановлених співучасників злочину розуміючи, що вказані вище обставини ускладнюють продаж житла добросовісному покупцеві та отримання реального прибутку.

Так, ОСОБА_4 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, переслідуючи корисливу мету у вигляді отримання прибутку від добросовісного покупця за продаж квартири, у невстановлений слідством час запропонувала раніше знайомій ОСОБА_6 , по документам виступити покупцем, а у подальшому продавцем квартири АДРЕСА_2 у ОСОБА_12 , на що, отримала згоду останньої.

У свою чергу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність таких дій, переслідуючи корисливу мету, надала свою згоду на участь у злочинних діях, направлених на придбання права на майно, а саме квартири, що фактично належала ОСОБА_8 , шляхом обману в особливо великих розмірах.

Так, 01.12.2017 року, перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори по АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на придбання права на майно шляхом обману, не сплачуючи кошти за придбання квартири, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори по АДРЕСА_4 , діючи умисно, підписала договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого вона купила квартиру у ОСОБА_12 , та подала приватному нотаріусу ОСОБА_13 заяву про державну реєстрацію прав на квартиру. На підставі вказаних документів за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на квартиру, що фактично належала ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи відповідно до вказівок ОСОБА_4 , придбала право на майно шляхом обману, отримавши реальну можливість розпоряджатись правом на квартиру.

Діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме з метою отримання фактичного доступу до квартири, ОСОБА_6 07.12.2017 року прибула до приміщення приватного нотаріуса ОСОБА_14 за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 8 прим. 12, де видала нотаріально посвідчену довіреність на співучасника злочину ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_15 , якому не було відомо про злочинні плани співучасників злочину, проте відповідно до вказівок раніше знайомої ОСОБА_4 останній повинен був представляти інтереси ОСОБА_6 під час спорів з приводу квартири у правоохоронних та судових органах.

У період часу з 05.12.2017 року по 30.12.2017 року невстановленими особами за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 кілька разів були змінені замки на вхідних дверях квартири АДРЕСА_2 , тим самим було отримано доступ до неї.

Під час виникнення спору з дружиною ОСОБА_8 ОСОБА_9 щодо квартири, 30.12.2017 року адвокат ОСОБА_15 , не усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за вказівками яких останній діяв, перебуваючи біля квартири АДРЕСА_2 довів до відома ОСОБА_9 неправдиву інформацію про те, що квартира належить ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розробленого плану, усвідомлюючи, що за ОСОБА_6 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на квартиру на підставі підроблених документів, усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_6 не сплачувала кошти за квартиру, довели до відома потерпілого ОСОБА_8 через його дружину ОСОБА_9 завідомо неправдиву інформацію про власника квартири, тобто вчинили обман.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 шляхом обману заволоділи квартирою, що фактично належала ОСОБА_8 , отримавши до неї доступ.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи, ринкова вартість на території України квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 16.11.2017 складає 538 989,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, умисно, з корисливих мотивів, вчинила пособництво у придбанні права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах, тим самим позбавили ОСОБА_8 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , загальною ринковою вартістю 538 989 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 за невстановлених слідству обставин вступили у попередню змову, та з метою отримання реального прибутку від злочинної діяльності, домовились продати квартиру АДРЕСА_2 , право на яку ОСОБА_6 придбала раніше шляхом обману, тобто домовились під приводом продажу квартири, шляхом обману заволодіти чужими грошовими коштами.

Відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_4 повинна була знайти покупця на квартиру, а ОСОБА_6 повинна була у нотаріуса підписати договір купівлі-продажу на квартиру, видаючи її за свою.

Так, у травні 2018 року ОСОБА_4 , вживаючи заходів конспірації щодо своєї особистості під час продажу квартири, у невстановленому місці звернулась до раніше знайомих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , яким за грошову винагороду доручила знайти покупця на квартиру АДРЕСА_2 , надавши останнім ключі від квартири для здійснення її показу. При цьому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_6 раніше придбала право на вказану квартиру шляхом обману, не повідомила вказану обставину ОСОБА_18 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами особи, яка погодиться купити квартиру, шляхом обману.

Під час пошуку покупця на квартиру, ОСОБА_4 , діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей з ОСОБА_6 координувала дії Фефелових щодо підшукування покупця, встановлювала ціну квартири, обговорювала умови оплати послуг нотаріуса, тощо.

Діючи відповідно до вказівок ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , не будучи обізнаним про злочинні плани останньої, через ріелтора ОСОБА_19 запропонував раніше не знайомій ОСОБА_20 купити квартиру АДРЕСА_2 , та на початку червня 2018 року о 18.00 годині здійснив її показ. Отримавши згоду ОСОБА_20 на купівлю квартири, ОСОБА_16 повідомив вказану інформацію ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_20 , вчинюючи злочин повторно, повідомила співучаснику злочину ОСОБА_6 , яка на той час мешкала за місцем реєстрації у м. Алчевськ про необхідність прибуття до м. Дніпра для укладення договору купівлі-продажу.

У травні 2018 року потерпілий ОСОБА_8 з метою повернення свого майна звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_12 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування записів у Реєстрі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2018 року були вжиті заходи забезпечення позову, а саме заборонено ОСОБА_6 або іншим особам вчиняти будь-які дії з відчуження квартири АДРЕСА_2 .

У зв`язку з наявністю вищевказаного рішення суду ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не могли продати квартиру.

13 липня 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від невстановленої слідством особи надійшла підроблена заява від імені ОСОБА_8 , в якій останній начеб-то просить позовну заяву не розглядати, а повернути позивачеві, а також не заперечує проти скасування заходів забезпечення позову.

На підставі вказаної заяви 17.08.2018 року суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву ОСОБА_8 залишено без розгляду, а раніше вжиті заходи забезпечення скасовані.

04 вересня 2018 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме переслідуючи корисливу мету у вигляді отримання грошових коштів ОСОБА_20 за продаж їй квартири, право на яку ОСОБА_6 набула шляхом обману, остання прибула до державного реєстратора ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_5 та надала ухвалу суду від 17.08.2018 року для державної реєстрації припинення заборон на нерухоме майно.

У подальшому, ОСОБА_4 , надала вказівку ОСОБА_16 повідомити ОСОБА_20 про готовність продати квартиру, та останній, діючи відповідно до вказівок ОСОБА_4 через ріелторів домовився з ОСОБА_20 про укладення правочину 19.09.2018 року.

19.09.2018 року приблизно об 11:00 годині, ОСОБА_6 , діючи відповідно до вказівок ОСОБА_4 , вчинюючи злочин повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, прибула до нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_22 на вул. Воскресенську, 1 у м. Дніпро. Зустрівшись у приміщенні нотаріальної контори з потерпілою ОСОБА_20 , ОСОБА_6 умисно не повідомила потерпілій той факт, що придбала право на майно шляхом обману, тобто не повідомила того, що вона не сплачувала кошти ОСОБА_12 під час укладання договору купівлі-продажу квартири 01.12.2017 року, також того, що за ОСОБА_12 було зареєстровано право власності на квартиру на підставі підроблених документів, а також того, що скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_8 прийнято судом на підставі підробленої заяви ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , з метою викликати у потерпілої ОСОБА_20 впевненість у вигідності передачі їй грошових коштів за купівлю квартири, приховала суттєві обставини, тобто вчинила обман.

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що фактично не має права на квартиру, підписала як продавець договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_6 отримала від потерпілої ОСОБА_20 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, що еквівалентно 560 000 гривень, якими остання разом зі співучасником злочину ОСОБА_4 розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_20 майнову шкоду на вищезазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, вчинила пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах, чим спричинили потерпілій ОСОБА_20 майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

27 вересня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2019 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25.11.2019 року із покладенням на останню обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003579, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України до шести місяців, тобто до 27 березня 2020 року.

В обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту прокурором зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який відповідно до ч. 4 ст. 190 КК України карається виключно позбавленням волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна та під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана може незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні та знаходячись на свободі підозрювана ОСОБА_4 , з метою отримання прибутку, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

19 листопада 2019року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на тому, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшились, досудове розслідування не закінчено, у зв`язку із чим необхідним є продовження запобіжного заходу.

Підозрювана та захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. У тому випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку, що особисте зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваної, просили застосувати домашній арешт у нічний період доби. Наголосили на необґрунтованості підозри.
Заслухавши думку учасників провадження, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003579, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України.

27 вересня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25.11.2019 року із покладенням на останню обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003579, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України до шести місяців, тобто до 27 березня 2020 року.

З приводу доводів підозрюваної та її захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Причетність підозрюваної ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0003579 в їх сукупності.

Таким чином, приймаючи до уваги обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень на момент розгляду клопотання, доведення прокурором існування обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, факт наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя, дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 181, 186, 309, 369-372, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, встановлений ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року, до 17 січня 2020 року.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
-прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003579 від 13.12.2017 року;

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду цілодобово;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити дату закінчення дії ухвали 17 січня 2020 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до органу національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1