Єдиний унікальний номер 448/514/19
Провадження № 1-кп/448/116/19
В И Р О К

Іменем України

27.06.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

та представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малнів Мостиського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 в період часу із 13 по 15 лютого 2019р., перебуваючи на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із вказаної ділянки викрав дві стойки залізобетонні для опори ліній електропередач довжиною 9,5м кожна, загальною вартістю 1933, 32 гривні та дріт типу А 25, довжиною 223м, вартістю 174,18 гривень, чим своїми діями завдав ПрАТ «Львівобленерго» матеріальну шкоду на загальну суму 2107,50 гривень. Вказані залізобетонні опори з метою використання у власних потребах ОСОБА_4 залишив неподалік господарства, де проживає, а саме у с.Загорби Мостиського району Львівської області, а дріт зберігав на власному подвір`ї.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав в повному обсязі. Надав показання, що дійсно, перебуваючи на вказаній земельній ділянці по вул.Незалежності у с.Малнів Мостиського району, на початку лютого 2019 року викрав дві стойки залізобетонні для опори ліній електропередач та дріт типу А25. У вчиненому щиро розкаявся, усвідомив наслідки своїх дій, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи (кількість і вартість викраденого), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України немає.

Враховується також, що обвинувачений ОСОБА_4 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- є одруженим, має на утриманні трьох малолітніх дітей, з яких одна дитина є інвалідом з дитинства, раніше не судимий, його сім`я відноситься до багатодітної, роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину, а також думку представника потерпілого ОСОБА_5 , котрий просить суд не призначати суворого покарання так як обвинувачений відшкодував заподіяну шкоду та розкаявся у вчиненому.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупнос ті, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину,- обвинуваченим ОСОБА_4 , вчинено злочин середньої тяжкості та його майнового стану,- судом, визначається розмір призначеного покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази по справі: дві залізобетонні стойки для опори ліній електропередач довжиною 9,5м та дріт типу А25 довжиною 223м, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої сторони ПрАТ «Львівобленерго», - вважати повернутим потерпілому.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням вказаної норми Закону, процесуальні витрати по справі: за проведення товарознавчої експертизи №9/156 від 21.03.2019р. в сумі 1430 гривень слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: - дві залізобетонні стойки для опори ліній електропередач довжиною 9,5м кожна та дріт типу А25 довжиною 223м, котрі знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ПрАТ «Львівобленерго», - вважати повернутим ПрАТ «Львівобленерго».

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №9/156 від 21.03.2019р. в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень стягнути з ОСОБА_4 в користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1