Номер провадження: 11-сс/813/1244/19
Номер справи місцевого суду: 492/1170/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 11.07.2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000021від 15.05.2019 рокуза ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 11.07.2019 року було задоволено клопотання прокурора Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 та до ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 вересня 2019 року. В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава - 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 501 750грн. та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого є незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушеннями норм кримінального процесуального закону, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував, що стороною обвинувачення не доведенні обставини передбачені ч.1 ст.194 КПК України, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про неможливість застування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, оскільки матеріали провадження не містять доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний схиляв призовників та вимагав у них надати неправомірну вигоду для вирішення питання про надання їм відстрочки до призову на військову строкову службу, а також про те, що підорюваний залучив для співпраці цивільну особу ОСОБА_11 . Зазначив, що підозрюваний не міг одноособово приймати рішення про надання відстрочки до призову.

Слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний жодного разу не зустрічався з заявником ОСОБА_12 та не мав з ним розмов, який в свою чергу був зацікавленим у наданні йому відстрочки, так як з 2016 року перебував у розшуку як призовник.

В обґрунтування недоведеності наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України захисник послався на те, що одна лише тяжкість злочину не може підтверджувати ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий суддя при розгляді клопотання не дав належної оцінки даним, які характеризують обвинуваченого, та спростовують висновок слідчого судді про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, зокрема, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має родину та утриманців, має роботу та добру репутацію, позитивно характеризується, має державні нагороди та грамоти, неодноразово приймав участь у антитерористичній операції, а також незадовільний стан підозрюваного.

Визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного та його родини. Слідчий суддя не обґрунтував свій висновок, з посиланням на конкретні докази, про необхідність призначення саме такого розміру застави, передбаченого п.3 ч. 5 ст.182 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_9 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги. При цьому, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З матеріалів провадження вбачається, що 10.07.2019 року ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 6-13), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років із конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в тому, що він перебуваючи на посаді старшого офіцера відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучив для незаконних дій раніше знайомого колишнього працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_11 , ОСОБА_10 повинен був схиляти громадян призовного віку шляхом вимагання до надання йому неправомірної вигоди за вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на строкову військову службу та подальший не призов на строкову військову службу до Збройних Сил України.
В свою чергу, ОСОБА_11 повинен був безпосередньо отримувати неправомірну вигоду від громадян призовного віку, які погоджувались на незаконну вимогу ОСОБА_10 та в подальшому передавати її останньому.
Так, з 2015 року у м.Білгород-Дністровський Одеської області фактично проживає громадянин України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на обліку як призовник в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Разом з тим, у м.Арциз проживає ОСОБА_11 , який у 2013 році працював у Арцизькому РВК Одеської області та який на теперішній є депутатом Арцизької районної ради VII скликання.
На початку травня 2019 року, ОСОБА_12 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою зняття з військового обліку та зміни свого місця реєстрації, де йому невстановлений співробітник вказаного районного військового комісаріату запропонувала звернутись з цим питанням до ОСОБА_11 та вказала номер телефону останнього.
06 травня 2019 року ОСОБА_12 зателефонував за наданим номером телефону, в ході телефонної розмови ОСОБА_11 , діючи на виконання вищезазначеного плану з ОСОБА_10 , повідомив, що може вирішити вказане питання так як раніше працював в ІНФОРМАЦІЯ_4 , але при цьому їм необхідно зустрітись.
20 травня 2019 року приблизно о 12:00 год. в ході особистої зустрічі
ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , яка відбулась у м.Арциз Одеської області, останній повідомив, що вказане питання він вирішить через свого знайомого, який проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді старшого офіцера відділення призову - ОСОБА_10 , однак за вирішення вказаного питання йому, тобто ОСОБА_11 необхідно надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, тобто почав вимагати неправомірну вигоду.
У разі його відмови від надання неправомірної вигоди, ОСОБА_12 буде призвано на строкову військову службу.
Не маючи іншого вибору, ОСОБА_12 погодився на надання неправомірної вигоди на умовах, визначених ОСОБА_11 .
Разом з тим, ОСОБА_11 повідомив, що у період з квітня по червень 2019 року триває призов на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби осіб, тому йому необхідно звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_2 після закінчення призову, тобто у липні 2019 року.
Так, 08 липня 2019 року ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_11 та домовився про особисту зустріч.
В подальшому, того ж дня, під час особистої зустрічі ОСОБА_12 та
ОСОБА_11 , яка відбулась у м. Арциз Одеської області біля ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 сів у автомобіль Шевроле Лачетті чорного кольору, де ОСОБА_11 повідомив, що призов на строкову військову службу закінчився, однак після зняття з військового обліку з ІНФОРМАЦІЯ_2 його буде направлено м.Одеси для постановки на військовій облік та в подальшому буде направлено для проходження строкової військової служби в Збройні Сили України. Однак, оскільки у ОСОБА_12 є малолітня дитина віком до 3 років, йому необхідно вирішити питання щодо надання відстрочки на призов на строкову військову службу, але вказане питання необхідно вирішувати через нього тобто ОСОБА_11 шляхом надання йому неправомірної вигоди, яку він повинен в подальшому передати ОСОБА_10 .
Після цього, ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що знаходиться біля ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Через декілька хвилин з ІНФОРМАЦІЯ_2 вийшов ОСОБА_10 та підійшов до ОСОБА_11 . Після особистої розмови, яка відбулась між останніми, ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_12 та повідомив, що його питання вирішено позитивно та останньому необхідно надати ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 300 доларів США та прибути 09 липня 2019 року о 08 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати вказані вище грошові кошти.
В подальшому, 09 липня 2019 року приблизно о 08 год. 15 хв., перебуваючи у м. Арциз Одеської області біля автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_1 , за адресою: Одеська область, м.Арциз, площа Соборна 2а/1, відповідно до розробленого ОСОБА_10 плану та на виконання вказівок останнього, ОСОБА_11 будучи обізнаним у протиправній діяльності ОСОБА_10 щодо вимагання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_12 за надання відстрочки від призову строком на 3 роки, виконуючи роль пособника злочинних дій ОСОБА_10 , одержав від ОСОБА_12 для подальшої передачі ОСОБА_10 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у сумі 300 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 7680 грн.), за надання ОСОБА_10 відстрочки від призову строком на 3 роки ОСОБА_12 .
В подальшому, приблизно о 08 год. 33 хв. того ж дня, ОСОБА_11 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 де у вказаному вище автомобілі за адресою: АДРЕСА_2 , передав отримані від ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 300 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 7680 грн.) молодшому лейтенанту ОСОБА_10 , після чого останній розподілив отриману неправомірну вигоду, передавши за вчинення пособництва у цих протиправних діях ОСОБА_10 частину отриманої неправомірної вигоди у розмірі 100 доларів США.
Далі, приблизно о 08 год. 35 хв. ОСОБА_10 та пособника ОСОБА_11 затримано працівниками правоохоронних органів, а їх злочинну діяльність припинено.
Під час проведення огляду місця події за адресою:
АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 добровільно видав неправомірну вигоду грошові кошти у сумі 200 доларів США, які під час огляду з використанням лампи ультрафіолетового випромінювання мали характерне світіння жовто-зеленного кольору.
В подальшому, в ході особистого обшуку ОСОБА_11 виявлено та вилучено у гаманці коричневого кольору, який знаходився в барсетці чорного кольору, яка знаходилась при ньому 1 купюру номіналом 100 доларів США серії та номеру KB72102130L, яку було поміщено до конверту білого кольору, опечатано печаткою «Для пакетів №2» військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону та скріплено підписами затриманого, захисників, понятих та учасників.
Зазначена підозра підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, а саме: копією витягу з ЄРДР (а.п. 1-2), копією повідомлення про підозру (а.п.6-13), копією протоколів допиту свідка ОСОБА_12 , (а.п.14-18, а.п.29-32), копію протоколу огляду місця події (а.п.22-25), копією протоколу посвідчування особи (а.п.33-34).

Апеляційний суд зазначає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що, підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, так як обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а також з метою уникнення від кримінальної відповідальності та перебуваючи на посаді, від якої він не був відсторонений, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконного впливати на свідків та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Що стосується тверджень сторони захисту про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має родину та утриманців, має роботу та добру репутацію, позитивно характеризується, має державні нагороди та грамоти, неодноразово приймав участь у антитерористичній операції, а також незадовільний стан підозрюваного, колегія суддів вважає їх слушними та такими, що відповідають дійсності, однак наголошує на тому, що вказані обставини не зменшують встановлені ризики та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_11 .
Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п.34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованого йому злочину, обставини його вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Разом з цим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що слідчий суддя в якості альтернативного запобіжного заходу визначив завідомо непомірний розмір застави для підозрюваного ОСОБА_10 .

В порушення вимог п.2 ч.5 ст. 182 КПК України слідчий суддя не врахував, що максимальний розмір застави для особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в силу вимог ст.12 КК України, може бути визначений в сумі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення ч.5 ст.182 КПК України чітко регламентують те, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддю не були належним чином виконанні вимоги ч.5 ст.182 КПК України, оскільки в ухвалі відсутнє обґрунтування виключності випадку, який виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_10 застави в розмірі 501 705 гривень.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя не вмотивувавши своє рішення в цій частині, в порушення вимог ч.4 ст.182 КПК України визначив підозрюваному ОСОБА_10 завідомо непомірний розмір застави, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під час апеляційного розгляду прокурор також не зміг навести обставини кримінального провадження, які можуть свідчити про виключність випадку, зазначеного в ч.5 ст.182 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Викладені обставини є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Згідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

При розгляді питання щодо визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд враховує особу ОСОБА_10 його майновий стан, а також суму неправомірної вигоди, яку бажав отримати підозрюваний.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що застава в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому, апеляційний суд вважає за необхідне визначити йому заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень.

На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_10 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 , підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 11.07.2019 року, якою до ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 вересня 2019 року. В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава - 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 501 750грн. та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 .
Застосувати до ОСОБА_10 , підозрюваногоу вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000021від 15.05.2019 рокузапобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.09.2019 року.

У якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_10 визначити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок:
Банківські реквізити по сплаті коштів під заставу по Одеському апеляційному суду
Отримувач: Одеський апеляційний суд
Код ЄДРПОУ отримувача: 42268321
Р/р 6720, МФО 820172
Банк отримувача: ДКСУ м. Київ
Призначення платежу: згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 23.07.2019 року, заставна сума за ОСОБА_10 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_10 звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_13 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибути до органу досудового розслідування за вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з Арцизького району Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця мешкання.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_13 , що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4