Ухвала

Іменем України
22 липня 2019 року

м. Київ
Справа № 630/560/18
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/818/2173/19
Провадження № 51 3550 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 червня 2019 року у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
Вироком Люботинського міського суду Харківської області від 25 вересня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.
Згідно вироку суду ОСОБА_6 здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин. Так, ОСОБА_6 23 червня 2018 року о 13.00 год. перебував на АЗС ТОВ ТД «San Oil», яка знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Полтавський шлях, 2В разом із знайомим, матеріали відносно вказаної особи виділені в окреме провадження, де у останнього виник словесний конфлікт із касиром вказаної АЗС ОСОБА_8 , через те, що ОСОБА_9 без дозволу взяв з прилавку кабель для підзарядки мобільного телефону та вийшов з ним на вулицю аби перевірити його. Під час конфлікту, який виник між ОСОБА_8 та особою, матеріали відносин якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_10 , який в той же час перебував в приміщенні АЗС, почав робити зауваження вказаній особі, в результаті чого у них виник словесний конфлікт. ОСОБА_10 взяв зі свого автомобіля пістолет ФОРТ 12 Р серія НОМЕР_1 та здійснив кілька пострілів у бік особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, та вийшов на вулицю. Після цього ОСОБА_6 разом з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, почали бігати за ОСОБА_10 по території, прилеглій до приміщення АЗС, з наміром нанести йому тілесні ушкодження та, спіймавши потерпілого, повалили його на землю біля автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_2 . Продовжуючи свої протиправні дії, особа відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, з метою помсти за здійснені в її бік постріли, почала спричиняти потерпілому ОСОБА_10 , який лежав на землі, тілесні ушкодження в область голови. Після чого, скориставшись тим, що потерпілий не може чинити опір, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи сумісно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме золотим ланцюжком зі сплаву золота 585 проби, вагою 32 грами, який особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, зірвала із шиї потерпілого та віддала ОСОБА_6 , пістолетом ФОРТ 12 Р серія НОМЕР_1 , який особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, вирвала з рук потерпілого та передала ОСОБА_6 , та мобільним телефоном ТМ «iPhone 7+», який випав з рук потерпілого на землю, в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора ПрАТ «Київстар». Після чого, ОСОБА_6 разом з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, завдавши потерпілому збитків на суму 60989,60 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 червня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 25 вересня 2018 року у відношенні ОСОБА_6 повернуто апелянту на підставі ст. 399 ч. 3 п. 2 КПК України.
У касаційній скарзі адвокат порушує питання про перевірку зазначеної ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2, ст. 419 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ст. 399 ч. 3 КПК України).

Положеннями ст. 393 КПК України передбачений вичерпний перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Пункт 10 частини першої статті 393 КПК України встановлює право інших осіб, не включених до переліку пунктів 1 9-2 частини 1 статті 393 КПК України, на апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції у випадках, передбачених цим Кодексом.
Висновок щодо застосування норми права щодо оскарження особою рішення суду у провадженні, в якому вона не визнана учасником, сформульовано в постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року, де зазначено, що відсутність у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено частиною другою статті 24 цього Кодексу.
З доданої до касаційної скарги копії вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 вбачається, що він вчинив злочини у співучасті з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проте у вироку відсутні посилання на прізвище ОСОБА_4 та дані, які б вказували на його особу, або надавали можливість ідентифікувати особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, саме як ОСОБА_4 .
Отже, висновок апеляційного суду про те, що Люботинський міський суд Харківської області своїм вироком від 25 вересня 2018 року щодо ОСОБА_6 не встановлював преюдиційні факти, які б вказували на вчинення ним злочину у співучасті з ОСОБА_4 , є обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
Апеляційний суд виконав вимоги процесуального закону та керуючись ст. 399 ч. 3 п. 2 КПК України повернув апеляційну скаргу особі, яка за таких обставин не має права подавати апеляційну скаргу відповідно до ст. 393 КПК України.
За таких обставин, доводи касаційної скарги адвоката щодо порушення судом апеляційної інстанції вимог КПК України є безпідставними.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.ст. 370, 418, 419 КПК України.
Пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити представнику ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 червня 2019 року у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3