Номер провадження: 11-сс/813/1652/19
Номер справи місцевого суду: 509/4841/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.09.2019 року, якою відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ілічівськ, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освіто, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, в останнє:

- 07.06.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України та йому призначене покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 16.11.2019 р.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав в ухвалі, що слідчим, прокурором доведена обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ризики продовження переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчого. Проте ні слідчим, ні прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти існуючим ризикам, при цьому, вважає, що запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належне виконання підозрюваним свої процесуальних обов`язків.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з таких підстав: 1) клопотання слідчого у кримінальному провадженні мотивоване, оскільки ОСОБА_9 вчинив повторно корисливий злочин майнового характеру під час іспитового строку, а злочин, в якому він підозрюється, відноситься до злочинів середньої тяжкості; 2) слідчим суддею не в повній мірі враховано наявні обставини, які мають суттєве значення для обрання міри запобіжного заходу тримання під вартою, а саме те, що він не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, не одружений, неодноразово судимий; 3) слідчим суддею не прийняті до уваги вимоги ст. 195 КПК України та не застосовані відносно ОСОБА_9 електроні засоби контролю; 4) в ухвалі слідчого судді не зазначено, на який орган покладено обов`язок контролю за виконанням ОСОБА_9 ухвали слідчого судді.
Посилаючись на такі доводи, прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17.09.2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 24973 грн.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_12 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та просила їх задовольнити, натомість підозрюваний ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 заперечували проти вимог прокурора та просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при обґрунтуванні наявності ризиків, а також обґрунтованості підозри, у повній мірі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.
При цьому, ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на даному етапі досудового розслідування, є обґрунтованою та не заперечується учасниками кримінального провадження.
Приймаючи до уваги те, що сторонами не оспорюється наявність ризиків, заявлених у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні прокурор довів наявність існування таких ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Натомість, колегія суддів не знаходить слушними доводи прокурора з приводу того, що слідчим суддею не в повній мірі досліджені обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Так, слідчий суддя враховуючи попередні судимості підозрюваного ОСОБА_9 , зазначив, що останній є громадянином України. зареєстрований та має постійне місце проживання в с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області, позитивно характеризується за місцем проживання, виховує малолітню дитину, а тому має міцні соціальні зв`язки. Слідчим суддею також враховано, що в період перебування ОСОБА_9 у розшуку, до його домоволодіння ніхто не приходив, окрім того, сусіди з даного приводу йому нічого не повідомляли, що на думку колегії суддів не може свідчити про ухилення від органів досудового розслідування, а протилежне має бути доведене відповідними доказами.
Приймаючи до уваги зазначені обставини, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведені обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведені обставини, передбачені п. 3 цієї частини статті КПК України, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, під час апеляційного розгляду скарги прокурор не надав жодних підтверджень тому, що підозрюваний ОСОБА_9 з моменту застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та до судового розгляду в суді апеляційної інстанції вчиняв будь-які дії, спрямовані на незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, або вчинив інше кримінальне правопорушення, або переховувався від органів досудового розслідування та суду. Більш того, ОСОБА_9 з`явився до суду апеляційної інстанції для розгляду клопотання прокурора, в якому ставиться питання про погіршення його становища, що в свою чергу характеризує його як особу, яка навпаки не намагається переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Тому доводи прокурора, про неврахування слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою обставини, що характеризують особу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги.
Що стосується доводів прокурора щодо не зазначення в ухвалі слідчого судді органу, який буде відповідальним за виконання ухвали слідчого судді, апеляційний суд зазначає, що такі доводи не знайшли свого обґрунтування, оскільки діючий КПК України не зобов`язую слідчого суддю зазначати такі обставини у своєму рішенні.
В свою чергу, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 181 КПК України встановлено, що ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, в тому числі, носити електронний засіб контролю.

З огляду на що, слідчий суддя має право на зобов`язання підозрюваного виконувати встановлені ним обов`язки, але це не є зобов`язанням слідчого судді, а доводи прокурора про незастосування відносно ОСОБА_9 електронних засобів контролю, колегія суддів не знаходить обґрунтованими.
Оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд апеляційної інстанції вважає що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим, оскільки даний вид запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, доведеним під час розгляду як клопотання слідчого, так апеляційної скарги прокурора.
Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.
Більш того, враховуючи відсутність на момент апеляційного розгляду скарги даних щодо порушення ОСОБА_9 умов домашнього арешту, вказані обставини свідчить про те, що застосований запобіжний захід в повній мірі забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.09.2019 року, якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3