Провадження № 1-кс/201/6384/2019
УХВАЛА
іменем України
09 листопада 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
з секретарем
судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0002692, внесеного до Єдиного реєстру досудових від «06».11.2019 року клопотання старшого слідчого СВ ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез, Донецької області, громадянин України, не одруженого, маючого двох малолітніх дітей на утриманні, не судимого, з вищою освітою, працюючого виконавчим директором ТОВ «Інсам», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 ..

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на незаконне виготовлення, зберігання, з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, у невстановлений органом досудового розслідування час, у невстановленому місці, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , задля досягнення єдиної мети збагачення при вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так 06.11.2019 ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконне виготовлення, зберігання та збут особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», разом з іншими співучасниками злочину, а саме разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні за адресою: м. Дніпро вул. Дніпросталівська 1-А, висушували кущі нарковмісної рослини конопля з метою подальшого виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», а також фасували в пластикові контейнери виготовлений особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» з метою його подальшого збуту.

06.11.2019 в період часу з 16 годин 15 хвилин до 17 годин 11 хвилин, співробітниками СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області спільно зі співробітниками ВКП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в порядку ч.3 ст.233 КПК України проведено обшук в приміщенні, розташованому за адресою: м. Дніпро вул. Дніпросталівська 1-А, частковим власником якого є ТОВ «Інсам», виконавчим директором якого є ОСОБА_5 .

В ході обшуку було виявлено та вилучено 215 висушених кущів рослини схожої на нарковмісну рослину «конопля» та речовину рослинного походження зеленого кольору, висушену, подрібнену, схожою на наркотичний засіб «канабіс».

Згідно висновку експерта № 1/8.8/4391 від 07.11.2019 надана на експертизу 07.11.2019 речовина рослинного походження зеленого кольору масою 20,180 г, вилучена 06.11.2019 за адресою: м. Дніпро вул. Дніпросталівська 1-А, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 17,395 г.

Умисні дії ОСОБА_5 виразились у незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб, що кваліфікується за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні вказаного кримінального правопорушення:

Протокол обшуку від 06.11.2019, в ході якого вилучено 215 висушених кущів рослин, схожих на нарковмісну рослину «конопля» та речовину рослинного походження, висушену подрібнену;

Протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 06.11.2019 приблизно о 06:00 годин, він був запрошений працівниками поліції в якості понятого в приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де в його присутності, а також в присутності другого понятого працівники поліції провели обшук вказаного приміщення, в ході якого було вилучено 215 висушених кущів рослин, схожих на рослину «конопля» та речовину рослинного походження, висушену подрібнену. Також під час обшуку в приміщенні були присутні чотири чоловіка, які назвались: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

Протокол допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 06.11.2019 приблизно о 06:00 годин, він був запрошений працівниками поліції в якості понятого в приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де в його присутності, а також в присутності другого понятого працівники поліції провели обшук вказаного приміщення, в ході якого було вилучено 215 висушених кущів рослин, схожих на рослину «конопля» та речовину рослинного походження, висушену подрібнену. Також під час обшуку в приміщенні були присутні чотири чоловіка, які назвались: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .;

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Торез Донецької області, громадянин України, має вищу освіту, працює виконавчим директором ТОВ «Інсам», перебуває у цивільному шлюбі, зі слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 та 2008 років народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

06.11.2019 року о 16.15 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська 1-А ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України..

Прокурор та слідчий у судовому засіданні подали клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання на домашній арешт.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України матеріали, що мають значення для вирішення клопотання, приходить до наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При вирішенні даного клопотання суд виходить з того, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У даній справі суд приходить до висновку про те, що слідчим та прокурором на цей час доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор. До такого висновку суд приходить з врахуванням наданих слідчим та прокурором доказів, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що безпосередньо підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: копією повідомлення про підозру, копією протоколу допиту свідка та інше.

Ураховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, вона може бути застосована тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

Положення КПК України, зокрема ст. 132, 176, покладають на слідчого та прокурора тягар доказування необхідності застосування запобіжного заходу. Так з ч. 2 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо тримання особи під вартою діє презумпція на користь звільнення. При цьому тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою покладається саме на державу, в даному випадку слідчого та прокурора. Будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою залишається сумнів, мають тлумачитись на користь звільнення. Розподіл тягаря доведення надає судді можливість вирішити питання про звільнення обвинувачуваної або підозрюваної особи, якщо обвинувачення не надало доказів, достатніх, щоб переконати суддю у необхідності тримання під вартою. Таким чином, якщо обвинувачення не впоралося із тягарем доведення, презумпція на користь звільнення стає достатньою підставою для звільнення, яка не потребує додаткового обґрунтування.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, в тому числі, таким спробам, як: п.1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п.3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; п.4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи клопотання та надані докази в частині недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні суд приходить до висновку про те, що дані обставини не були підтверджені слідчим та прокурором належними та достатніми доказами. Так судом встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, при цьому підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, що підтверджується копією пред`явленої підозри останньому.

Вищевказане у своїй сукупності свідчить про необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. При цьому суд враховує, що навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Оцінюючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, а також враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності не притягався, а також враховуючи приписи п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, а саме що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а також те, що підозрюваний раніше не судимий, має двох малолітніх дітей на утриманні, офіційно працевлаштований та офіційно зареєстрований.

Виходячи з того, що прокурор подав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який буде співрозмірним та достатнім для забезпечення належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків під час розслідування кримінального провадження.

Крім того, суд, обираючи до підозрюваного саме такий запобіжний захід, вважає необхідним покласти на нього низку процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 05 січня 2020року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_2 з 22 годин 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин , без дозволу слідчого, прокурора.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти у залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1