Справа № 314/3973/19
Провадження № 1-в/314/1194/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.10.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Івдель, Свердловська область, Російська Федерація, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)07 квітня 2005 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1ст. 309 КК Українидо 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК Україниз іспитовим строком 2 роки, постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.03.2006 року іспитовий строк скасовано, направлено до місць позбавлення волі для відбуття покарання за вироком суду строком на 3 роки позбавлення волі;
2)30 березня 2006 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2ст. 309, ст. 71 КК Українидо покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
3)02 червня 2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3ст. 185 КК Українидо покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК Україниз іспитовим строком 3 роки;
4)17 травня 2011 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК Українидо покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений 02.07.2014 рокувід подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» за ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 червня 2014 року.
По даній справі засуджений: 15 липня 2016року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставіст. 75 КК України,від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 бере зня 2017 року іспитовий строк скасовано, направлено до місць позбавлення волі для відбуття покарання призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.07.2016 року, строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Початок стоку: 20.03.2017 року, кінець строку: 20.09.2020 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)»надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .
У судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 06.06.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)»,станом на 20.07.2019 року відбув 2/3 частини строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав два стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має сім заохочень, на виробництві установи працевлаштований у майстернях установи, до праці ставиться сумлінно, залучається до роботи з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».
Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 06.06.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)»,станом на 20.07.2019 року відбув 2/3 частини строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав два стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має сім заохочень, на виробництві установи працевлаштований у майстернях установи, до праці ставиться сумлінно, залучається до роботи з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», підвищує свій освітній рівень шляхом самоосвіти, за вироком суду позову не має.
Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.07.2016 року з урахуванням ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.03.2017 року, на невідбутий строк, що складає 11 місяців 11 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

09.10.2019