Провадження № 1-кп/686/461/19
17 вересня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілої ОСОБА_14 ,
захисника ОСОБА_15 ,
обвинуваченого ОСОБА_16 ,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ОСОБА_16 22 вересня 2017 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів помсти, умисно вбив ОСОБА_17 за наступних обставин.
Так, 22 вересня 2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (кримінальне провадження відносно останнього закрито в зв`язку із його смертю) перебували у вищевказаному будинку, де розпивали спиртні напої. Сп`янівши від випитого спиртного, ОСОБА_20 заснув на стільці, сидячи поблизу стола, а ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , продовжуючи вживати спиртне, розпочали гру в карти.
Близько 19 год. 30 хв. під час гри у карти між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку, у яку втрутилися присутні ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , окрім ОСОБА_20 , який спав. При цьому, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , підтримуючи ОСОБА_17 , спільно стали наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_16 , а ОСОБА_19 крім того, взявши на кухні швабру для миття підлоги, наніс нею удари в область голови ОСОБА_16 . В ході побиття останній впав на підлогу та втратив свідомість, після чого ОСОБА_17 , бажаючи принизити ОСОБА_16 , справив на нього природні потреби, помочившись на його голову.
У цей же вечір близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_16 , прийшовши до свідомості, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів помсти за побиття та приниження, переслідуючи раптово виниклий умисел на позбавлення життя ОСОБА_17 , схопив кухонний ніж та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті, піднявшись з підлоги, з метою вбивства умисно наніс цим ножем ОСОБА_17 два удари в область грудної клітки, чим заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючих поранень грудної клітини з пошкодженням серця та проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням печінки, які спричинили гостру крововтрату та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, яка настала через короткий проміжок часу на місті події. Після заподіяння ОСОБА_17 двох ударів ножем ОСОБА_16 з ножем втік з місця події.
За умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_16 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_16 про те, що дійсно у вищевказаних місці та час він разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 розпивали спиртні напої, під час чого у нього з ОСОБА_17 виникла суперечка, яка переросла в бійку, у яку втрутилися присутні ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Останні троє стали наносити йому удари по різних частинах тіла, в тому числі по голові, від чого він впав на підлогу та втратив свідомість. Прийшовши через деякий час до свідомості він взяв кухонний ніж, наніс ним ОСОБА_17 два удари та втік з будинку. При цьому він забіг на одне із сусідніх домогосподарств, де у нього зламався ніж та він його там залишив.
На вищевказані обставини завдання потерпілому двох ударів ножем ОСОБА_16 показав під час слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії та додатку до нього відеозаписі, а також після затримання, перебуваючи за місцем тимчасового перебування в ІТТ № 1 ГУНП в Хмельницькій області, що зафіксовано у протоколі про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій № 736 від 27.11.2017 р.
За даними висновку експерта № 9 від 28.11.2017 р. механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_17 відповідає обставинам, на які вказав обвинувачений ОСОБА_16 під час слідчого експерименту, а саме він вказав, що наносив удари спереду-назад та знизу вверх, що відповідає рановим каналам.
Потерпіла ОСОБА_14 показала, що 22 вересня 2017 року пропав її брат ОСОБА_17 , якого почали шукати, хтось повідомив, що він може бути в с. Малашівці, а 26 вересня 2017 року їй подзвонили знайомі з моргу та повідомили про невідомий труп людини, після чого батько поїхав туди та впізнав брата.
Свідок ОСОБА_21 в суді показав, що 22 вересня 2017 року йому подзвонив сусід та повідомив про те, що відчинений його дачний будинок, що по АДРЕСА_2 . Приїхавши туди, він виявив сліди крові на розкиданих у веранді речах, а через 3-4 дні виявив також зламаний ніж, який викинув в поле неподалік господарства.
Згідно з протоколом огляду місця події будинку по АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено і вилучено: виріз тканини занавіски вікна зі слідами речовини бурого кольору, а на прилеглій території неподалік від будинку розламаний навпіл металевий ніж. Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи на вирізі тканини занавіски вікна виявлено кров людини, яка може належати потерпілому ОСОБА_17 .
Свідок ОСОБА_18 в суді показав, що ввечері 22 вересня 2017 року він разом з ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_20 перебували в будинку АДРЕСА_2 , де вживали алкоголь (горілку), останні троє грали в карти. В певний момент він разом з ОСОБА_19 пішли на вулицю рвати горіхи, а коли повернулись, то виявили на підлозі мертвого ОСОБА_17 , при цьому ОСОБА_16 в будинку не було, а ОСОБА_20 спав в іншій кімнаті, що останній підтвердив під час слідчого експерименту.
На вказані обставини свідок ОСОБА_18 вказав під час проведеного із ним слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії та додатку до нього відеозаписі. Свідок крім того показав, що під час гри в карти між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 виникла суперечка, яка переросла в бійку, ОСОБА_19 при цьому шваброю для миття підлоги наносив ОСОБА_16 удари в область голови, а ОСОБА_17 справив на нього природні потреби, помочившись на голову. Після цього він разом із ОСОБА_19 пішли на вулицю рвати горіхи, а коли повернулись, то виявили ОСОБА_17 з двома ножовими пораненнями.
Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_19 підтвердив показання свідка ОСОБА_18 , що також зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії та додатку до нього відеозаписі. Свідок крім того показав, що під час бійки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 він разом з ОСОБА_18 кинули обвинуваченого в прохід дверей, після чого він наніс йому шваброю два удари по голові.
За даними протоколу огляду місця події території домогосподарства по АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено і вилучено: на городі під частковою товщею ґрунту тіло потерпілого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з явними ознаками насильницької смерті у вигляді двох колото-різаних проникаючих поранень грудної клітини та черевної порожнини; одіяло, у якому виявлено закопаний труп потерпілого; два недопалки цигарок; лопату, яка використовувалася для закопування тіла; три виделки та дві ложки, які знаходилися на столі у кімнаті, де вчинено злочин; скляну пляшку з-під горілки «Немирівська», ємністю 0,5 л; чоловічий картуз та пару чоловічих кросівок потерпілого ОСОБА_17 ; пару чоловічих черевиків зі слідами речовини бурого кольору; зішкріб речовини бурого кольору зі стіни кімнати, у якій був вбитий ОСОБА_17 ; виріз декоративного покриття простінку (вагонки) між кімнатами, який містить сліди крапель бурого кольору; чоловічу куртку вбитого ОСОБА_17 .
Відповідно до висновків судово-імунологічних експертиз в зіскобі речовини бурого кольору зі стіни кімнати, в якій був вбитий ОСОБА_17 , на чоловічому картузі виявлено кров людини, яка може належати потерпілому ОСОБА_17 ; на вирізі декоративного покриття простінку (вагонки) між кімнатами, чоловічих кросівках та черевиках виявлено кров людини, яка може належати як обвинуваченому ОСОБА_16 , так і потерпілому ОСОБА_17 .
За даними висновку № 498 від 28.11.2017 р. судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_17 , з врахуванням медико-криміналістичної, гістологічної, імунологічних та токсикологічної експертиз, причиною смерті ОСОБА_17 є гостра крововтрата як наслідок ножового поранення грудної клітини з ушкодженням серця та черевної порожнини з ушкодженням печінки. У ОСОБА_17 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючих поранень грудної клітини з пошкодженням серця та проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням печінки, що могли утворитись від двох окремих одноразових дій одного і того ж самого твердого плоского клинкового знаряддя по типу ножа із однобічно-гострим клинком, що має тупий «обушок», гострий кінець та одне лезо з гострою ріжучою крайкою, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Ці тілесні ушкодження уторились протягом короткого періоду часу, майже одночасно. Під час отримання тілесних ушкоджень тіло ОСОБА_17 перебувало у вертикальному або близькому до нього положенні. Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_17 , характерних для боротьби чи самооборони не виявлено. Захворювань, що могли вплинути на настання смерті не виявлено. Смерть ОСОБА_17 , після отримання тілесних ушкоджень, настала протягом короткого часу, до декількох хвилин, на протязі яких він міг здійснювати активні рухи. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_17 виявлено етиловий алкоголь в концентрації - 5,28%о, що відповідає умовно смертельній дозі алкоголю стосовно живих осіб в момент настання смерті. За умови своєчасного надання кваліфікованої медичної допомоги врятувати життя ОСОБА_17 було малоймовірно. Ці висновки підтвердив в суді експерт ОСОБА_22 .
Відповідно до висновку № 105-МК від 30.11.2017 р. медико-криміналістичної експертизи двох клаптів шкіри з ранами, вилученими з лівої половини передньої і передньо-бокової поверхонь грудної клітки трупа ОСОБА_17 , порівняльним дослідженням встановлено, що групові ознаки однобічно-гострого клинкового знаряддя по типу ножа, установлені в обох проникаюче-наскрізних колото-різаних ранах шкіри трупа ОСОБА_17 - співпадають із груповими ознаками відламаного однобічно-гострого клинка, наданого для експертизи, металевого столового ножа заводського виготовлення, який був вилучений під час огляду місця події неподалік від будинку на території Садівничого товариства «Дружба» Малашівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.
Згідно з висновком № 1145 від 27.10.2017 р. судово-медичної експертизи обвинуваченого ОСОБА_16 в останнього станом на 26.09 - 05.10.2017 р. виявлені: тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді свіжого перелому 10-го ребра зліва з невеликим зміщенням уламків, крововиливів грудної клітки зліва з переходом на ліву клубову та ліву поперекову ділянки; легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійних ран м`яких тканин правої лобно-тім`яної ділянки голови, 4-го пальця лівої кисті, крововиливів м`яких тканин правої навколоочної ділянки обличчя, лівої навколоочної ділянки обличчя з переходом на ліву виличну ділянку, крововиливів під кон`юнктиву обох очей; легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливів правої клубової ділянки, правого плеча, правої надлопаткової ділянки, лівого стегна, правого передпліччя з переходом на праву кисть, 3-го пальця лівої кисті, саден шкіри спинки носу, лівої кисті в проекції 2-3-го п`ясно-фалангових суглобів та в проекції перших між фалангових суглобів 2-3-го пальців, що могли утворитися не менше ніж від 10-12-ти разової травмуючої дії тупих твердих предметів, в тому числі 22 вересня 2017 року. Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_16 міг перебувати як у вертикальному, горизонтальному, так і в близькому до таких положень. Забійна рана 4-го пальця лівої кисті, садна шкіри лівої кисті в проекції 2-3-го п`ясно-фалангових суглобів та в проекції перших між фалангових суглобів 2-3-го пальців, крововилив 3-го пальця лівої кисті могли виникнути під час боротьби та самооборони. Встановити послідовність заподіяння тілесних ушкоджень не представляється можливим.
Про наявність в ОСОБА_16 тілесних ушкоджень свідчать також представлені захисником фотокартки із зображенням обвинуваченого.
Встановлені судом обставини підтверджуються також вилученими під час огляду місця події речовими доказами, зокрема недопалками, посудом, вирізом вагонки та тканини із занавіски зі слідами крові, одягом та взуттям ОСОБА_17 з такими ж слідами, знаряддям вчинення злочину ножем.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення злочину) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_16 згідно з пред`явленим обвинуваченням в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_17 суд враховує правові позиції Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003 р., з яких слідує, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має (п. 22).
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_16 при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та враховує спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їхні стосунки, ставлення обвинуваченого до наслідків злочину і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_16 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_17 на ґрунті неприязних відносин, з мотивів помсти, оскільки наносячи останньому два удари колюче-ріжучим предметом (ножом) в життєво важливі органи (серце та печінку), обвинувачений не міг не розуміти особливо небезпечний характер таких дій і їх можливі наслідки у вигляді смерті потерпілого. Поведінка ж обвинуваченого одразу після вчинення злочину, а саме втеча з місця події, приховування знаряддя вчинення злочину (ножа), не вжиття заходів для надання допомоги потерпілому, очевидно підтверджує його небажання запобігти таким негативним наслідкам.
Такий висновок суду повністю підтверджується вищевказаними, безпосередньо дослідженими судом доказами, зокрема: даними протоколу огляду місця події про виявлення потерпілого ОСОБА_17 з ножовими пораненнями в області грудної клітини та черевної порожнини; висновками судових експертів щодо характеру та локалізації несумісних із життям заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень (ножового поранення грудної клітини з ушкодженням серця та черевної порожнини з ушкодженням печінки); даними протоколу про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій та аудіозапису розмови ОСОБА_16 зі співкамерниками в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, згідно з якими обвинувачений вказав на обставини вчинення злочину, зокрема щодо способу умисного вбивства потерпілого ОСОБА_17 нанесення йому кухонним ножем двох ударів; знаряддям вчинення злочину ножем, які в сукупності з показаннями обвинуваченого та свідків про наявність у ОСОБА_16 перед вчиненням злочину конфлікту з потерпілим, про мотив вбивства (особисті неприязні відносини, викликані неправомірною та аморальною поведінкою потерпілого перед вчиненням злочину), про механізм завдання потерпілому ударів ножем та поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, як то приховування знаряддя вчинення злочину, втеча з місця події, не вжиття заходів для надання допомоги потерпілому, а відтак його байдуже ставлення до наслідків у вигляді смерті потерпілого, на переконання суду беззаперечно свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_16 саме на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_17 .
Що ж стосується тверджень захисника та обвинуваченого про відсутність в останнього умислу на вбивство, а захисника, крім того, про вбивство потерпілого при перевищенні меж необхідної оборони, завдання обвинуваченим ударів ножем з метою захисту, то такі доводи, з огляду на досліджені судом докази, суд розцінює як необгрунтовані, безпідставні, очевидно висловлені з метою ухилення обвинуваченого від відповідальності за фактично вчинене, а тому відхиляє їх. Ці твердження сторони захисту повністю спростовуються вищенаведеними належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема показаннями свідків, які є послідовними, логічними, переконливими та узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів. Підстав для оговору свідками обвинуваченого судом не встановлено, не вказав про такі і сам ОСОБА_16 .
Показання ОСОБА_16 про те, що перед завданням потерпілому двох ударів ножем він почув загрозу своєму життю від присутніх в будинку осіб, повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які ствердили, що під час вбивства вони в будинку не перебували, а відповідно до показань ОСОБА_23 останній під час цієї події спав, що ніким не оспорюється.
Будь-яких достовірних доказів перебування ОСОБА_16 в стані необхідної оборони, тобто суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого та свідків, а відтак наявності в обвинуваченого предмету захисту на момент вчинення ним злочину, судом не встановлено. Як показав ОСОБА_16 , що узгоджується із показаннями свідків, будь-яких активних насильницьких дій до нього ніхто не застосовував, а з огляду на узгоджені показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про їх відсутність в будинку під час заподіяння потерпілому смертельних тілесних ушкоджень, твердження обвинуваченого про розмови потерпілого та свідків в частині загрози його життю суд визнає неправдивими та очевидно вмотивованими з метою ухилитись від відповідальності за фактично вчинене. Відтак обвинувачений ОСОБА_16 на переконання суду у стані необхідної оборони не перебував та її межі не перевищував. Поведінка ж обвинуваченого одразу після вчинення злочину, про що зазначено вище, беззаперечно свідчить про спрямованість умислу ОСОБА_16 саме на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_17 .
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_16 в умисному вбивстві умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_17 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно з висновком комісійної судово-психіатричної експертизи № 629 від 15.11.2017 ОСОБА_16 в період вчинення інкримінованого йому діяння виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, та це не позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії, передбачати їхні наслідки та керувати ними. В період вчинення злочину в стані фізіологічного чи психологічного афекту, як підстави сильного душевного хвилювання, не знаходився, так як його емоціний стан змінився ще до скоєння делікту внаслідок вжитого алкоголю. На теперішній час ОСОБА_16 виявляє вищевказані розлади та це не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Ці висновки підтверджені в судовому засіданні експертом ОСОБА_24 .
Оцінюючи такі висновки експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цими висновками, суд визнає ОСОБА_16 осудним і відповідальним за фактично скоєне.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_16 є особою не судимою, проте він посередньо характеризується, не працює, вчинив особливо тяжкий насильницький злочин, який визначається найвищим, винятковим ступенем небезпечності для суспільства, який спричинив тяжкі наслідки у виді смерті потерпілого ОСОБА_17 . Більше того, обвинувачений вчинив цей злочин в стані алкогольного сп`яніння, що покарання йому обтяжує.
Зазначені обставини свідчать про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_16 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.
Разом з тим, обставиною, яка істотно пом`якшує покарання ОСОБА_16 , суд визнає неправомірні та аморальні дії потерпілого ОСОБА_17 , які передували вчиненню обвинуваченим злочину.
Визначаючи вид покарання ОСОБА_16 , суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки, всі відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, його стан здоров`я, поведінку до та після вчинення злочину, неправомірні дії потерпілого ОСОБА_17 , позицію прокурора та потерпілої і приходить до висновку призначити ОСОБА_16 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у мінімальному розміру.
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому слід залишити у виді тримання під вартою, адже ОСОБА_16 засуджується до позбавлення волі на тривалий строк. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також досліджені судом докази, суд приходить до переконання, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ухилятиметься від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_16 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 28.09.2017 р. (дня затримання) до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази слід: одіяло, два недопалки, лопату, тринадцять ножів, три виделки, дві ложки, виріз вагонки, пару чоловічих кросівок, картуз та куртку ОСОБА_17 , кров ОСОБА_16 , три рослини схожі на коноплю, зразки волосся та зрізи нігтевих пластин трупа ОСОБА_17 , розламаний ніж, виріз тканини із занавіски, - знищити; зимову куртку (пуховик) повернути обвинуваченому ОСОБА_16 за належністю.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_16 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
Запобіжний захід ОСОБА_16 до набрання вироком чинності залишити попередній тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_16 в строк покарання час його попереднього ув`язнення з 28.09.2017 р. до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: одіяло, два недопалки, лопату, тринадцять ножів, три виделки, дві ложки, виріз вагонки, пару чоловічих кросівок, картуз та куртку ОСОБА_17 , кров ОСОБА_16 , три рослини схожі на коноплю, зразки волосся та зрізи нігтевих пластин трупа ОСОБА_17 , розламаний ніж, виріз тканини із занавіски, - знищити; зимову куртку (пуховик) повернути обвинуваченому ОСОБА_16 за належністю.
Накладений на речові докази арешт скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя

судді: