Провадження № 1-кс/520/9110/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000203 від 04.04.2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого в охоронній компанії G4S, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.04.2016, приблизно о 20:10 годині, водій ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б), 2.9 (а), 12.1., 12.2., 12.4 Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9 (а) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»

п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і керуючи технічно справним легковим автомобілем, «ВАЗ - 217130» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці Стуса в м. Одеса, з боку вул. Дальницька в напрямку вулиця Мельницька в м. Одеса зі швидкістю не менш 70,3…75 км/год.

Під час руху по вказаній проїжджій частині із вказаною швидкістю навпроти буд. 55 по вулиці Дальницька в м. Одеса на заокругленій ділянці вліво, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі руху у попутному напрямку ОСОБА_5 , вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення за дорожньою обстановкою та її зміною не слідкував діючи з необережності, не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, свої практичні навички керування транспортним засобом, а також особливості завантаження і стан автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним в результаті не впорався з керуванням свого автомобіля, втратив контроль над його керуванням і допустив виїзд керованого ним автомобіля, «ВАЗ - 217130» д.н.з. НОМЕР_1 , за межі проїзної частини на пішохідний тротуар праворуч, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася в попутному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку тяжкого ступеню, відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа (луски потиличної кістки зліва з переходом на задню черепну ямку), закритого перелому передньої стінки правої гайморової пазухи з переходом на нижню стінку правої орбіти, закритих переломів чарунок решітчастої кістки з обох боків та клиноподібної пазухи зліва, закритого скалкового перелому кісток носа, які відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Таким чином, водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти ДТП, шляхом належного виконання вимог пунктів: п.п. 12.4 та 12.1. «Правил дорожнього руху України і саме фактичні дії водія ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання ДТП.

Враховуючи обґрунтованість підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з метою запобігання ризикам у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки в поданому клопотанні відсутні будь-які обґрунтування наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив врахувати час, який з минув з моменту події ДТП, протягом якого підозрюваний в повній мірі активно сприяв досудовому розслідуванню, жодним чином не перешкоджав органу досудового розслідування. Крім того, підозрюваний позитивно характеризується, раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину. Викладене свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків. Крім того, не зважаючи на те, що про підозру ОСОБА_5 було повідомлено ще 16.07.2019 року, останній з`явився до суду за першим викликом. Більше того, підозрюваний потерпілій шкоду відшкодував, протягом всього часу її лікування оплачував таке лікування. Враховуючи, що у клопотанні сторони обвинувачення відсутнє будь-яке обґрунтування в частині не можливості запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати відносно його підзахисного міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України стороною обвинувачення до клопотання долучаються протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.04.2016 року, висновок експерта №955 від 17.05.2019 року, висновок експерта №1771/1772 від 27.07.2016 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000431.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання останнього винним у його вчиненні, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, враховуючи наслідки вчинення кримінального правопорушення у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, в результаті чого остання протягом тривалого часу лікувалася, з огляду також на ту обставину, що можливе кримінальне правопорушення підозрюваний вчинив перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Між тим, в частині ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про не доведеність стороною обвинувачення існування такого ризику, оскільки на теперішній час підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з необережною формою вини, останній раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, в повній мірі відшкодував завдану шкоду та протягом всього лікування матеріально підтримував потерпілу. Викладені обставини жодним чином не можуть свідчити про наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що клопотання сторони обвинувачення не містить належного обґрунтування не можливості запобігання встановленим на думку сторони обвинувачення ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, поза увагою сторони обвинувачення залишилися відомості в частині характеризуючих підозрюваного матеріалів, а саме наявність у підозрюваного родини, оскільки останній одружений, на утримання має неповнолітню дитину, працює, має постійне джерело прибутку, а також постійне місце проживання, де останній мешкає разом зі своєю сім`єю. Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний протягом всього часу досудового розслідування не перешкоджав органу досудового розслідування, не переховувався, й навпаки, в повній мірі надавав допомогу потерпілій особі. Відтак, враховуючи відсутність належного обґрунтування сторони обвинувачення в частині наявної необхідності в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на позитивну характеристику підозрюваного та наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, попри існування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з огляду на час, який минув з моменту події ДТП, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання вищевказаному ризику, шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи завдання, які ставляться в зв`язку з застосуванням відносно підозрюваних відповідного виду запобіжного заходу, з огляду на обставини даного кримінального провадження, в тому числі встановлений в судовому засіданні ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, позитивні дані підозрюваного, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, а також наявність у підозрюваного постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що на даній стадії кримінального провадження забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому в судовому засіданні ризику можливого шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000203 від 04.04.2016 року відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби, строком до 16.09.2019 року, в межах строків досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 16.09.2019 року, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1