Номер провадження: 11-сс/813/1557/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 р. відносно:

ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цементнозаводський м. Воркути АССР Комі, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

- про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту),
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_11 та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до вирішення питання про його видачу (екстрадицію), але не більше строку, передбаченого ч. 10 ст. 584 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що підставою для застосування такого запобіжного заходу є належне підтвердження факту розшуку ОСОБА_8 компетентними органами Російської Федерації та прокурором доведено ризик того, що останній може переховуватись від правоохоронних органів України та в подальшому від екстрадиційної видачі.
Окрім того, стороною захисту не було надано підтверджуючих доказів про те, що договір оренди житлового приміщення, строк якого спливає 06.10.2019 р., буде продовжений на певний час.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала постановлена із неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на те, що слідчий суддя не обґрунтував належним чином недостатності застосування відносно його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу та залишив поза увагою те, що останній має постійне місце проживання на території м. Одеси, міцні соціальні зв`язки; не переховувався від правоохоронних органів, оскільки з 02.08.2019 р. фактично позбавлений волі та не має можливості укласти договір оренди та не знав, що розшукується компетентними органами Російської Федерації.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та просила її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року передбачено, що особа яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

При цьому, ч. 1 ст. 584 КПК України передбачено, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судці за місцем тримання особи під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 з 29.01.2019 р. розшукується каналами Інтерпол правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення на протязі 2012-2016 років шахрайських дій в особливо великому розмірі (ч. 4 ст. 159 КК РФ) та ухилення від сплати податків (ч. 2 ст. 199 КК РФ), покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Згідно з матеріалами провадження, 09.08.2019 р. оперуповноваженим ВКП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області складений протокол про затримання ОСОБА_8 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України. Підставою для затримання ОСОБА_8 та застосування у подальшому відносно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави у вигляді тримання під вартою.
Так, слідчим по ОВС СУ СКРФ по Тамбовській області 20.12.2017 р. порушено кримінальну справу № 2000027 за фактом вчинення злочину, передбаченого п. п. а, б, ч. 2 ст. 199 КК РФ. Постановою слідчого по ОВС СУ СКРФ по Тамбовській області від 20.11.2018 р. ОСОБА_8 притягнуто в якості обвинуваченого у вищевказаній кримінальній справі. Постановою слідчого по ОВС СУ СКРФ по Тамбовській області від 22.11.2018 р. в рамках вищевказаної кримінальної справи, ОСОБА_8 оголошений у розшук. Постановою Ленінського райсуду м. Тамбов від 22.12.2018 р. відносно ОСОБА_8 заочно обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згодом, 29.01.2019 р., за ініціативою компетентних органів Російської Федерації до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_8 .
Доводи захисника про те, що слідчий суддя, при застосуванні відносно ОСОБА_8 екстрадиційного арешту, не врахував стан його здоров`я, сімейний стан, а також наявність постійного місця проживання, апеляційний суд вважає не обґрунтованими, з огляду на наступне.

В матеріалах провадження міститься медична довідка Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області №693/49-ОД від 29.08.2019 року про те, що ОСОБА_8 обстежений та за медичною допомогою не звертався (а.п. 50).

Також апеляційний суд вважає голослівними твердження захисника про те, що ОСОБА_8 маючи міцні соціальні зв`язки на території України, не здійснить спроби переховування від правоохоронних органів, з огляду на таке.

Так, доводи сторони захисту про наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання, у зв`язку з отриманням посвідки на постійне місце проживання спростовуються тим, що зареєстрованою адресою місця проживання в АДРЕСА_1 , при цьому, надані договори оренди житла від 02.10.2018 року та від 06.09.2019 року укладені стосовно житлового будинку по АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим у колегії суддів виникають обґрунтовані сумніви щодо наявності у ОСОБА_8 постійного місця проживання на території м. Одеси та відсутності ризику його зміни або виїзду за кордон або на тимчасово окуповані території.
Окрім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими сумніви прокурора щодо законності можливості отримання ОСОБА_8 посвідки на постійне місце проживання на території України, що також підтверджується витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000084 від 11.09.2019 року.
Щодо доводів захисника про відсутність в ухвалі зазначення строку її, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Таким чином, визначення строку застосування екстрадиційного арешту є правом, а не обов`язком суду.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу сторони захисту на те, що відповідно до положень ч. 12 ст. 584 КПК України за скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.
Відповідно до припису ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відсутні обставини, які гарантують запобігання втечі ОСОБА_8 та забезпечення у подальшому його видачі, компетентним органам Російській Федерації, тому висновки слідчого судді про те, що обрання щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання прокурора ризикам являються обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 370, 404, 405, 407, 424, 583, 584 КПК України, апеляційний суд-

ухвалив :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4