Справа № 173/2179/19
Номер провадження1-кп/173/241/2019
В И Р О К
іменем України

09 грудня 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000698 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні 4 малолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, офіційно зареєстрованого та постійно мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 12.05.2019 року близько 23.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із потерпілим ОСОБА_5 , під час сварки, маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, умисно, цілеспрямовано наніс ОСОБА_5 один удар кулаком своєї правої руки в область голови, від якого останній впав та вдарився об тверде покриття дороги передньої лівою частиною голови. Усвідомивши скоєне ОСОБА_4 в подальшому зник з місця скоєння злочину.

Згідно висновку експерта № 74-Е від 21.08.2019 року діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з раною на шкірі в лівій лобовій ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за критерієм тривалості розладу здоров`я понад шести діб, але не більше 21 доби; могли бути утворені від дії тупого твердого предмета (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), давність їх утворення може відповідати 12.05.2019 року.

Дії обвинуваченого, ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав повністю, обставини, викладених в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах він 12.05.2019 року близько 23:00 години був у стані алкогольного сп`яніння біля домоволодіння АДРЕСА_2 . Між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої він наніс йому один удар кулаком в область голови, від якого потерпілий впав. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах 12.05.2019 року між ним та ОСОБА_4 , який був п`яний, виникла сварка, під час якої обвинувачений наніс йому удар в область голови, від якого він впав та вдарився об тверде покриття дороги. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в силу ст.89 КК України не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить скоєння злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.

Питання про відшкодування завданої моральної чи матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Витрати на проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1