ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5575/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/695/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 на ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2018 року та від 15 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.08.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 213, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений з місця позбавлення волі 27.01.2016 року по відбуттю строку покарання.
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.07.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання визначено рахувати з моменту фактичного затримання 02.02.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.02.2016 року по 01.07.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25.10.2016 року вищевказаний вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 01.07.2016 року залишено без змін, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 02.02.2016 року по 25.10.2016 року зараховано із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До Жовтневого районного суду м. Харкова засуджений ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 .
Своє прийняте рішення суд обґрунтував тим, що покарання, призначене вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.08.2015 року, засуджений ОСОБА_7 відбув повністю (звільнений 27.01.2016 року по відбуттю строку покарання), а строк попереднього ув`язнення за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.07.2016 року вже був зарахований.

Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.10.2018 року по справі №639/5575/18 за його клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.
В своєму рішення суд зазначив, що засудженим ОСОБА_7 в своїй заяві не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на наявність у нього труднощів у розумінні ухвали, яку він просить роз`яснити, мотивувальна та резолютивна частини ухвали сформульовані відповідно до положень ст. 372 КПК України, аналіз самого тексту вказаної ухвали не дає підстав вважати, що її зміст в цілому, чи окремих положень є незрозумілим, або таким, що може викликати неоднозначне її трактування, а тому відсутні підставі визначені кримінальним процесуальним законом для роз`яснення ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року.

Не погодившись з рішеннями районного суду засуджений ОСОБА_7 подав на них апеляційні скарги, в яких просить:
- скасувати ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його клопотання та застосувати до нього вимоги ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- скасувати ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року та зобов`язати районний суд роз`яснити ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.10.2018 року.
В обґрунтування вимог посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).
Засуджений також зазначає, що суд в ухвалі про відмову в роз`ясненні судового рішення не навів обґрунтованих підстав в залишенні його заяви без задоволення, а лише навів в оскаржуваному судовому рішенні загальні визначення та не надав переконливих висновків щодо спростування доводів, наведених засудженим в поданій заяві.

Заслухавши доповідь судді; доводи засудженого, який підтримав свої апеляційній скарги; думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 1 ЗУ « Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст.72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2018 року в межах апеляційної скарги засудженого, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_7 повністю відбув покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.08.2015 року , яким його було засуджено за ч.2 ст.309, ч. 1 ст. 213, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. Засуджений ОСОБА_7 звільнений з місць позбавлення волі 27.01.2016 року по відбуттю строку покарання.
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.07.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Початок строку відбування покарання визначено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 02.02.2016 року.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25.10.2016 року вищевказаний вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 01.07.2016 року залишено без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII), зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 02.02.2016 року по 25.10.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тобто, у кримінальному провадженні, де ОСОБА_7 засуджено за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.07.2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України, строк попереднього ув`язнення повинен рахуватися з моменту фактичного затримання засудженого з 02.02.2016 року і до набрання цього судового рішення законної сили до 25.10.2016 року.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.07.2016 року строк попереднього ув`язнення за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.08.2015 року, у зв`язку з чим апеляційні доводи засудженого в цій частині є суб`єктивними та безпідставними.

Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами і вимогою засудженого ОСОБА_7 щодо необхідності скасування ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року про відмову у задоволенні заяви засудженого щодо роз`яснення ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року.
В розумінні ст. 380 КПК України роз`ясненню підлягає судове рішення, що ухвалені за наслідками розгляду справи або скарги і є незрозумілими
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, в тому числі можливістю різного їх тлумачення, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.
Отже, роз`яснення судового рішення - це викладення його у більш зрозумілій формі. При цьому, суд зобов`язаний викласти більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які були предметом судового розгляду, тобто при роз`ясненні рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни.
Відповідно до змісту ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року, колегія суддів не вбачає будь-яких обставин, які могли свідчити про незрозумілість судового рішення. Мотивувальна частини цієї ухвала містить обґрунтовані висновку, підстави та мотиви суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01 липня 2016 року строк попереднього ув`язнення за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2015 року.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року, за своїм змістом є чіткою, не містить положень, які викликають протиріччя, носить зрозумілий характер викладу обставин, а відтак висновки суду першої інстанції, які наведені в оскаржуваній ухвалі Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року про підстави відмови засудженому у роз`яренні судового рішення, є обґрунтованими та вмотивованими.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновків суду першої інстанції, які наведені ним у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року щодо відсутності правових та фактичних підстав для роз`яснення ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2018 року.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення та ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року про відмову в роз`ясненні судового рішення стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді