Справа № 453/518/19
№ провадження 1-кп/453/76/19
В И Р О К
іменем України

27 серпня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадів Яворівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, вдівця, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 25.04.2019 року о 14 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку грошей), поєднаного із проникненням у житло та діючи із корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прийшов до житлового будинку ОСОБА_5 , що розташований у АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого немає, зняв з вікна віконну шибу, відчинив віконну раму, через яку проник всередину будинку. Продовжуючи свої злочинні дії та знаходячись всередині будинку, обвинувачений ОСОБА_4 в одній із кімнат побачив куртку ОСОБА_5 та переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого немає, викрав з даної куртки гроші у сумі 11 000 грн. і вийшов з будинку тим самим шляхом, через який туди проник. Викраденими грошовими коштами обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 11 000 грн..
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та надав показання, згідно з котрими він дійсно 25.04.2019 року о 14 год. 00 хв., з метою вчинення крадіжки грошей потерпілого ОСОБА_5 , проник до його житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 11 000 грн., які витратив на себе. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати. Він відшкодував потерпілому завдану шкоду, а останній до нього майнових претензій не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції з вказано приводу, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання судом не встановлено.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра НКП «Сколівський центр ПМД» не перебуває. Суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, а заподіяна ним внаслідок даного злочину майнова шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі.

Як вбачається із виконаної органом з питань пробації досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги інформацію, котра характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , з урахуванням позиції прокурора з вказаного приводу, а також позиції потерпілого, який у поданій суду письмовій заяві просить суд не позбавляти ОСОБА_4 волі, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк. Одночасно суд вважає за можливе та доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, та покласти на нього певні обов`язки, визначені у ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: грошові кошти у сумі 2 642 грн. та сім карток для поповнення картки мобільного оператора «Київстар» по 50 грн. кожна повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1