Єдиний унікальний номер справи 185/4590/19
Провадження № 1-кп/185/550/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЄРДР за №0000441 від 24.02.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

23.02.2019 року приблизно о 17.20 годині обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись за місцем проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з ігноруванням прохань з боку свідка ОСОБА_6 припинити вживання спиртних напоїв потерпілим ОСОБА_7 , під час словесної сварки з останнім, яка супроводжувалась образами, на ґрунті неприязного ставлення до потерпілого ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на заподіяння шкоди здоров`ю останньому, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер дій, діючи умисно, з силою завдав не менше 4 ударів кулаками обох рук в область шиї та грудної клітини та не менше 6 ударів кулаками обох рук в область живота потерпілого ОСОБА_7 . Будучи обезсиленим та тяжко травмованим внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_7 впав на підлогу, не маючи можливості в подальшому самостійно пересуватись. Побачивши безпорадний стан потерпілого ОСОБА_7 , який в силу тяжкості отриманої травми не в змозі був самостійно піднятись з підлоги та вийти з квартири, будучи зацікавленими у тому, щоб потерпілий ОСОБА_7 покинув приміщення вказаної квартири, обвинувачений ОСОБА_3 сумісно зі свідком ОСОБА_6 приблизно о 17.35 год. 23.02.2019 року, перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_2 , тримаючи потерпілого ОСОБА_7 за руки та ноги, перетягнули останнього шляхом волочіння по підлозі квартири та бетонній поверхні сходового майданчику в під`їзд будинку, де залишили. Приблизно о 17.40 годині цього ж дня побачивши, що потерпілий ОСОБА_7 , лежачі на сходинках в під`їзді будинку, не рухається та не вчиняє яких-небудь самостійних дій, обвинувачений ОСОБА_3 сумісно зі свідком ОСОБА_6 , на вимогу останньої, перетягнули потерпілого ОСОБА_7 у приміщення вищевказаної квартири АДРЕСА_3 , де залишили на підлозі у лежачому положенні в коридорі. Після 18.00 години 23.02.2019 року, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_7 помер. У результаті умисних, протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме нанесення ним ударів під час перебування в приміщенні вищевказаної квартири потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- садна в поперековій області, на задньо-зовнішній поверхні лівої підколінної ямки;

- синців на передній поверхні та на передньо-бічній поверхні шиї зліва у верхній та середній третинах, на передній поверхні грудної клітини справа та зліва в підключичних ділянках, на передній поверхні грудної клітини в проекції мечоподібного відростку грудини та в проекції лівого грудного соска, на передній поверхні грудної клітини справа в проекції 9-10 міжребер`я по середньо-ключичній лінії, на тильній поверхні правої кисті, на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, на задній поверхні лівої гомілки в середній третині;

- перелому щитовидного хряща;

- розриву печінки з гемоперитонеумом (1980 мл).

Тілесні ушкодження в області шиї та живота потерпілого ОСОБА_7 за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого. Тілесні ушкодження на інших вищезазначених ділянках тіла потерпілого ОСОБА_7 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, відносно живих осіб. Смерть потерпілого ОСОБА_7 настала внаслідок сумісної тупої травми шиї та живота, яка супроводжувалась переломом щитовидного хряща та розривом печінки з гемоперитонеумом (1980 мл.), яка ускладнилась комбінованим шоком (травматичним та геморагічним), що й призвело до безпосередньої причини смерті та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 вину за ст. 121 ч.2 КК України визнав частково, суду пояснив, що він проживав з сім`єю потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 більше року до інкримінованих подій. В сім`ї потерпілого постійно виникали сварки між подружжям у зв`язку зі зловживанням останнім спиртних напоїв. Він намагався зберегти родину, проводячи бесіди зі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 23.02.2019 року він перебував за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , - знаходився в своїй кімнаті. Вдень додому повернулись ОСОБА_6 зі ОСОБА_7 та дитиною, подружжя перебували в стані алкогольного сп`яніння. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка, ОСОБА_6 стала виштовхувати потерпілого ОСОБА_7 з квартири. Він намагався також виштовхати ОСОБА_7 з квартири. Під час знаходження ОСОБА_7 в той день в квартирі він двічі долонею руки завдав ляпасу останньому, ударів кулаками рук взагалі фізично не міг спричинити, оскільки його руки були опухлі. Будь-яких ударів ногами потерпілому ОСОБА_7 в день інкримінованих подій не спричиняв. Йому вдалось виштовхати потерпілого ОСОБА_7 на сходовий майданчик, потерпілий самостійно вийшов. Він побачив, як останній присів на сходи, що ведуть до нижнього поверху. Хвилин через 15-20 він разом з ОСОБА_6 занесли потерпілого ОСОБА_7 , який лежав в той момент на сходах в під`їзді, до квартири та поклали в коридорі. Він вважав, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і йому необхідно проспатись. Пізніше, оглядаючи потерпілого на прохання ОСОБА_6 , зрозумів, що ОСОБА_7 не дихає, він намагався привести його до тями, роблячи реанімаційні заходи, тоді і побачив кровотечу з ротової порожнини у потерпілого. На його думку, виявлені тілесні ушкодження у потерпілого не могли утворитись в результаті його дій: поштовхів руками в тулуб потерпілого, двох ляпасів по обличчю ОСОБА_7 . Причиною перелому щитовидного хряща у потерпілого вважає дії працівників ритуальних послуг, які необережно транспортували тіло останнього до моргу. Не виключає можливості утворення даної травми і від дій ОСОБА_6 під час занесення тіла потерпілого зі сходового майданчику до приміщення квартири, саме ОСОБА_6 тримала потерпілого за голову в цей момент. Розрив печінки, на думку обвинуваченого, міг утворитись в результаті удару ОСОБА_6 . Він припускає, що коли ОСОБА_6 в день інкримінованих подій виходила за цигарками, а він перебував в кімнаті з дитиною, вона могла ударити потерпілого та спричинити виявлене тілесне ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що покійний ОСОБА_7 доводиться йому братом, з останнім майже не спілкувався, ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями, зі слів співмешканки брата ОСОБА_9 йому відомо, що у ОСОБА_7 стався конфлікт з обвинуваченим. 23-24 лютого 2019 року йому зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що останній помер. Від працівників поліції йому стало відомо, що смерть ОСОБА_7 настала в результаті протиправних дій. Він бачив фотокартки, на яких покійний брат знаходився на міжсходовому майданчику. Після розтину він бачив тіло ОСОБА_7 , в нього були садна на руках, в районі нижньої щелепи справа з переходом на шию, на обличчі в районі чола, багато забоїв, гематом, подряпин. З висновку експертизи йому також відомо, що смерть брата настала після отриманих ударів в живіт. При визначенні покарання вважає, що обвинувачений заслуговує на найсуворіше покарання, передбачене законом.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що проживала з покійним ОСОБА_7 в цивільному шлюбі, потерпілий познайомився з обвинуваченим на роботі. Оскільки ОСОБА_3 ніде було жити, він став проживати в їх помешканні, прожили разом приблизно 1.5 роки. ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями, на цьому підґрунті в них виникали сімейні сварки, між ними існувала домовленість: якщо потерпілий пиячить, - то він уходить з дому. 19 лютого 2019 року між потерпілим та обвинуваченим відбулась бійка, на обличчі у ОСОБА_7 були синці, проте він почував себе нормально, ні на що не скаржився. 23 лютого 2019 року вона разом з потерпілим та дитиною прогулювались містом, ОСОБА_7 зайшов до аптеки, де придбав настоянку «Глоду», випив її, вони розпочали сваритись. Коли зайшли додому того ж дня, конфлікт між нею та потерпілим продовжився. Обвинувачений був у своїй кімнаті в квартирі. Потім він вийшов, обвинувачений ОСОБА_3 став намагатися виштовхати ОСОБА_7 з квартири, між ними розпочалась бійка. Вона перебувала в зальній кімнаті з дитиною, обвинувачений та потерпілий знаходились в цей момент в прихожій. Вона почула менше 5 глухих ударів об стіни, потім вона бачила, як ОСОБА_3 завдав потерпілому не менше 10 ударів руками, проте не зігнутим кулаком, в нього були опухлі кисті. Вона бачила, як обвинувачений завдавав удари по плечам, рукам, в область шиї потерпілого. ОСОБА_3 закінчив наносити удари після того, як ОСОБА_7 сів в крісло, з якого потім впав на підлогу, став «бурчати». Вона вважала, що ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, тому і впав з крісла, після зазначених подій вона допомагала ОСОБА_3 виносити потерпілого на міжсходинковий майданчик, помилково вважаючи, що ОСОБА_7 , знаходячись в під`їзді, підніметься та піде. На килиму вона побачила кров та залишки сечі потерпілого. Через деякий час, подивившись у вічко вхідної двері та побачивши на сходах ОСОБА_7 , вона разом з обвинуваченим занесли ОСОБА_7 до квартири, поклали в прихожій кімнаті на підлогу. На хвилин 30-40 вона виходила придбавати цигарки, ніякого конфлікту в квартирі вже не було. Вона зателефонувала до реабілітаційного центру, щоб відправити чоловіка на лікування. Зрозумівши, що зі ОСОБА_7 щось не так, вона викликала швидку.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 розповів, що проживає по сусідству з квартирою, в якій проживав потерпілий з ОСОБА_6 . З квітня 2018 року в квартирі став проживати обвинувачений ОСОБА_3 18.02.2019 року прийшовши на обід, він почув з квартири потерпілого звуки бійки між останнім та обвинуваченим, потім все заспокоїлось. 23.02.2019 року о 13.30 годині він разом з дружиною бачили на подвір`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з дитиною, потерпілий зносив з 4 поверху коляску, виглядав нормальною та здоровою людиною, ні на що не скаржився. Після повернення з магазину в той день знову з квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були чутні крики, удари, потім почув як з квартири стали виносити щось важке. Вийшовши на майданчик в під`їзд, на сходах він побачив лежачого на підлозі ОСОБА_7 та почув від нього храп. Він сфотографував потерпілого та переслав фотокартку дільничному поліцейському. Через деякий час почув, як потерпілого ОСОБА_7 знову затягнули до квартири. Вийшовши після почутого в під`їзд, тіла ОСОБА_7 на сходах він вже не побачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що обвинувачений доводиться їй братом по батьковій лінії, тривалий час з ним не спілкується. Раніше майже 20 років тому проживав з бабусею по сусідству, особу обвинуваченого може охарактеризувати негативно, схильний до агресії, обману. Свідком інкримінованих обвинуваченому подій не була, нічого з цього приводу пояснити не може.

Судом були досліджені наступні письмові докази.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000441, 24.02.2019 року до ЄРДР Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про злочин, передбачений ст. 121 ч.2 КК України, згідно яких: 23.02.2019 року приблизно о 17.20 годині перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , ОСОБА_3 умисно спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді переламу щитовидного хряща та розриву печінки з гемоперитонеумом, які призвели до настання смерті ОСОБА_7 . Особою, якій повідомлено про підозру, зазначений ОСОБА_3 /т.1 а.п.91/.

Постановою про перекваліфікацію дій від 25.02.2019 року протиправні дії за фактом смерті ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, були перекваліфіковані на протиправні дії по спричиненню умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 121 КК України /т.1 а.п.99/.

Згідно рапорту поліцейського СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.02.2019 року, на лінію «102» 23.02.2019 року надійшло повідомлення про те, що 23.02.2019 року о 20.35 годині за адресою: АДРЕСА_1 фельдшер ШМД повідомила, що за 20 хв. до цього помер ОСОБА_7 /т.1 а.п.100/.

Під час огляду місця події 23.02.2019 року слідчим СВ Павлоградського ВП за участі понятих та письмової згоди володільця приміщення ОСОБА_6 /т.1 а.п.102/ було проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_2 , де виявлений труп чоловіка, про що було складено протокол огляду місця події /т.1 а.п.103-111/. Тіло чоловіка розташоване в коридорі вищевказаної квартири лівою стороною до вхідної двері на спині, одягнений в футболку білого кольору, кофту зеленого кольору, штани джинсові синього кольору. На обличчі зовнішнього краю правої підбровної дуги поверхнева рана, на повіках обох очей бліді світло-сині синці, інших тілесних ушкоджень не виявлено. З місця огляду нічого не вилучалось. На фотографіях, що додані до протоколу, зафіксоване місце розташування трупу потерпілого ОСОБА_7 в квартирі за вказаною адресою, встановлені пошкодження на обличчі, обстановка поруч.

Під час затримання 25.02.2019 року у обвинуваченого ОСОБА_3 нічого не було вилучено, про що було складено протокол затримання /т.1 а.п.211-213/.

Згідно протоколу огляду місця події від 25.02.2019 року /т.1 а.п.123-138/ слідчим СВ Павлоградського ВП за участі спеціаліста, понятих, свідка ОСОБА_6 та наявності письмової згоди останньої /т.1 а.п.122/, було проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_2 . В коридорі на столі виявлена шапка з речовиною бурого кольору, з поверхні столу вилучено змив, на кріслі праворуч від столу виявлений рушник світло-зеленого кольору з нашаруванням речовини коричневого кольору. Всі виявлені речі та змив з поверхні столу вилучені та упаковані в спеціальні пакети. При огляді квартири сторонніх предметів не виявлено, слідів боротьби та волочіння не виявлено. Під час огляду під`їзду, в якому знаходиться вказана вище квартира, на сходах між третім поверхом та майданчиком, виявлені плями коричневого кольору. Були зроблені змиви виявлених плям, які вилучені в ході проведення огляду. На сходах між третім та четвертим поверхами за трубою знайдені три фрагменти скла коричневого кольору, які також були вилучені слідчим. До протоколу додана фототаблиця, на якій зафіксовані місця виявлень плям речовини бурого кольору в під`їзді, фрагменти знайденого скла, загальний вигляд квартири та кімнат в квартирі потерпілого, місце виявлення речей з залишками рідини в коридорі.

Відповідно до протоколу огляду речей від 26.02.2019 року /т.1 а.п.184-185/, під час проведення досудового розслідування був оглянутий одяг обвинуваченого ОСОБА_3 : одна пара чоловічих тапок, футболка у смужку; спортивні штани темно-синього кольору з накладним карманом на лівій штанині; спортивні штани синього кольору зі стрічками по боках. Вказані речі після огляду були вилучені.

Під час огляду одягу потерпілого 26.02.2019 року /т.1 а.п.166-168/ в приміщенні Павлоградського МВ КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» слідчим було складено протокол огляду речей, в ході якого було вилучено светр синтетичний зеленого кольору з залишками речовини бурого кольору, футболка бавовняна білого кольору, кросівки чорного кольору, шкарпетки синтетичні чорного кольору. До протоколу додана фототаблиця, на фотографії якої зафіксовані вилучені речі потерпілого.

Відповідно до протоколу огляду від 04.03.2019 року /т.1 а.п.177-183/ під час проведення досудового розслідування за участі свідка ОСОБА_10 були оглянуті добровільно надані останнім для огляду

-фотографії скрін-шота, на якій зазначені дата та час: «23 февраля 2019 17:37» та фотографія, на якій зафіксовані сходи з металевими перилами та тіло людини, що одягнуто в светр зеленого кольору, джинсові брюки синього кольору;

-фотографія скрін-шоту переписки з адресатом «Квачев Андрій участковый», на якій зазначені дата та час початку переписки «23.02 17:38» два фотознімки з зображеннями особи чоловічої статі на сходах.

Фотографії були вилучені в ході огляду.

Постановою слідчого СВ Павлоградського ВП від 25.02.2019 року в якості речових доказів визнано: шапку з плямами речовини бурого кольору, рушник з нашаруванням невідомої речовини; невідому речовину, вилучену за використанням марлевого тампону; невідому речовину бурого кольору, вилучену за використанням двох марлевих тампонів; три фрагменти скла, вилучені 25 лютого 2019 року під час проведення огляду /т.1 а.п.139/. Вказані речові докази передано на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області /т.1 а.п.140/ та були заарештовані ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2019 року /т.1 а.п.141/.

Відповідно до постанови слідчого від 26.02.2019 року /т.1 а.п.169/ слідчим було визнано в якості речових доказів: светр, футболку, пару кросівок, пару шкарпеток, вилучені під час огляду 26.02.2019 року речей потерпілого. Вказані речові докази передано на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Вказані речові докази були заарештовані ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2019 року /т.1 а.п.170/.

Постановою слідчого СВ Павлоградського ВП від 26.02.2019 року /т.1 а.п.186/ в якості речових доказів визнано: футболку, двоє спортивних штанів, чоловічі кімнатні тапки, які належать обвинуваченому ОСОБА_3 , вилучені 26 лютого 2019 року під час проведення огляду. Вказані речові докази передано на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Вказані речові докази були заарештовані ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2019 року /т.1 а.п.187/.

Постановами слідчого від 26.02.2019 року /т.1 а.п.214/ та 27.02.2019 року /т.1 а.п.215/, відповідно, зрізи нігтьових пластин з обох рук обвинуваченого ОСОБА_3 , зразки крові обвинуваченого ОСОБА_3 були визнані речовими доказами за вказаним кримінальним провадженням. Вказані речові докази передано на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно постанови слідчого від 28.02.2019 року в якості речового доказу було визнано диск DVD-R з записом подій, які стались 23 лютого 2019 року у денний час на перехресті вул.Соборної та вул. Центральної м.Павлограда в період часу з 13:00 до 14:00 години. Вказаний диск перебуває в матеріалах кримінального провадження.

Під час перегляду долученого відеозапису на відмітці часу «13.56» чоловік та жінка з коляскою, згідно пояснень сторін, потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_6 23.02.2019 року до інкримінованих обвинуваченому подій перетинають проїзну частину вул. Соборної м.Павлограда, при цьому чоловік впевнено рухається, постать пряма, не нахилена.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26.02.2019 року /т.1 а.п.78-83/ за участі свідка ОСОБА_6 , статиста з метою перевірки та уточнення відомостей щодо обставин події, які відбулись 23.02.2019 року в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , було проведено слідчий експеримент. Перебуваючи в під`їзді вказаного будинку, свідок ОСОБА_6 повідомила, що 23.02.2019 року в період часу з 12.00 до 16.00 години разом з потерпілим ОСОБА_7 та дитиною прогулювались містом з коляскою. Під час прогулянки ОСОБА_7 придбав в аптеці настоянку глоду. З цього приводу виник словесний конфлікт. Потерпілий ОСОБА_7 просив нічого не говорити обвинуваченому про вживання ним спиртних напоїв, оскільки до цього потерпілий обіцяв перестати вживати спиртні напої ОСОБА_3 . Обвинувачений проживав більше року з ними, в нього не було житла, мав намір хрестити їх дитину. Свідок ОСОБА_6 запросила всіх учасників слідчої дії до приміщення квартири АДРЕСА_3 за вказаною вище адресою. Перебуваючи в квартирі, свідок ОСОБА_6 вказала на зальну кімнату та пояснила, що в цій кімнаті після повернення з прогулянки приблизно о 16.00 годині на початку 17.00 години між нею та потерпілим ОСОБА_7 продовжився словесний конфлікт, розпочатий після придбання та вживання останнім спиртних напоїв, будь-якої сили один до одного вони не застосовували. У ОСОБА_7 на той час вже були тілесні ушкодження на обличчі: припухлі щоки, синець на губах зліва, синець над лівим оком, садна в області правого вуха, - вказані тілесні ушкодження були отримані ОСОБА_7 18.02.2019 року після розмови з обвинуваченим, це їй стало відомо від самого потерпілого. ОСОБА_3 неодноразово розмовляв з потерпілим щодо зловживання останнім спиртних напоїв, намагався зберегти родину. З 18 лютого по 23 лютого 2019 року ніяких конфліктів із застосуванням сили між обвинуваченим та потерпілим в квартирі не було. 23.02.2019 року в момент словесного конфлікту між нею та потерпілим в квартирі ОСОБА_3 знаходився в своїй кімнаті та відпочивав, почув конфлікт та вийшов до них. Обвинувачений побачив, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту проснулась дитина, обвинувачений став вижинати потерпілого з квартири. ОСОБА_7 не мав наміру йти, сидів на дивані, тому обвинувачений підійшов до нього, підняв його та став штовхати в спину, тим самим виштовхуючи з зальної кімнати. Свідок ОСОБА_6 , відтворюючи події від 23.02.2019 року, показала, що в подальшому конфлікт відбувався вже між чоловіками в коридорі, в який вона не втручалась та перебувала в зальній кімнаті з дочкою та намагалась її заспокоїти, при цьому вона не бачила вказаних осіб. Вона чула глухі удари об деревину, вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 штовхав ОСОБА_7 , а потерпілий, не бажаючи уходити, бився об дерев`яну прийму або стіни, при цьому чоловіки гучно виловлювались нецензурними словами. ОСОБА_3 вдалось виштовхати потерпілого в ту частину коридору, яку можливо побачити з її місця знаходження в той момент в зальні кімнаті. Вона побачила як ОСОБА_3 штовхав потерпілого, а ОСОБА_7 розвернувся до обвинуваченого обличчям. В цей момент обвинувачений завдав кулаками рук до 5 ударів в область плечей спереду та грудної клітини потерпілого. Потім ще чотири рази обвинувачений вдарив кулаками рук в область грудної клітини обвинуваченого справа та зліва. Оскільки дочка плакала, вона зайшла до іншої частини зальної кімнати, звідки вона не бачила, що відбувалось між обвинуваченим та потерпілим, але чула два глухих удари, при цьому ОСОБА_7 гарчав. ОСОБА_3 наполягав, щоб ОСОБА_7 йшов з квартири, при цьому потерпілий покликав її, та казав, що в нього «відірвалась нирка». Вона побачила, як потерпілий стояв на одному колені, при цьому обвинувачений продовжував словесний конфлікт. В цей момент обвинувачений ще чотири рази кулаками рук вдарив в область живота потерпілого: спочатку два удари, від яких потерпілий впав на підлогу та підвівся, після третього удару потерпілий впав на ноги на підлогу. Підвівшись, потерпілий ОСОБА_7 знову отримав одного удару кулаком в живіт від обвинуваченого. ОСОБА_3 на деякий час зайшов до своєї кімнати, знову повернувся до ОСОБА_7 та продовжив його вижинати з квартири, при цьому знову кулаком лівої руки завдав в область живота справа потерпілого одного удару. Після вона почула ще звук одного удару, після, повернувшись, побачила, як ОСОБА_3 ще двічі вдарив кулаками рук в живіт потерпілого, після чого ОСОБА_7 присів на крісло в коридорі квартири, схиливши голову, став видавати звуки гарчання. В цей момент сусід зверху ОСОБА_10 став стукати по своїй підлозі. Вона піднялась до сусіда та попрохала вибачення за конфлікт, що відбувався в них у квартирі, обвинувачений перебував в зальній кімнаті з її дочкою, ОСОБА_7 сидів в кріслі в коридорі квартири. Повернувшись додому, вона побачила, як ОСОБА_7 впав на підлогу, намагаючись вимовити слова. ОСОБА_3 знову підійшов до нього та вимагав покинути приміщення квартири. Вони вирішили винести ОСОБА_7 з квартири, розраховуючи на те, що потерпілий не залишиться лежати в під`їзді, самостійно підведеться та піде. ОСОБА_3 тягнув за ноги потерпілого, а вона підтримувала голову останнього. Витягнувши потерпілого на сходи, ОСОБА_3 повернувся до своєї кімнати, а вона, подивившись у вічко вхідних дверей та побачивши, що ОСОБА_7 не підводиться, покликала обвинуваченого та попросила допомогти занести обвинуваченого до квартири. Протягом усього часу перебування потерпілого в під`їзді будинку до нього ніхто не підходив. Вона разом з ОСОБА_3 затягнули назад в квартиру потерпілого ОСОБА_7 та залишили на підлозі в коридорі квартири. ОСОБА_3 пішов до сусіда зверху та швидко повернувся, проходячи повз лежачого на підлозі ОСОБА_7 , вдарив своєю ногою по нозі потерпілого, та зайшов до своєї кімнати. Вона вийшла з квартири на 20-30 хвилин за цигарками, нікого стороннього за цей період часу в квартирі не було. Повернувшись додому, вона вирішила звернутись до реабілітаційного центру та передати ОСОБА_7 на лікування. Потерпілий продовжував лежати на підлозі, дещо змінивши своє положення. Вона стала розвертати його, приводити до тями, прослухати серцебиття, сповістила про це обвинуваченого. ОСОБА_3 , торкнувшись рук потерпілого, запропонував викликати швидку, став робити масаж серця. Коли приїхала швидка, ОСОБА_7 вже помер. ОСОБА_3 був одягнутий в той день в кімнатні тапці, в футболку у стрічку, спортивні штани. Конфлікт між обвинуваченим та потерпілим розпочався приблизно о 17 годині 20-30 хвилин, тривав до 40 хвилин, коли закінчився не може сказати. Виходила вона за цигарками з квартири о 19.00 години.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи Павлоградського міжрайонного відділення КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» №135 від 25.03.2019 року /т.1 а.п.112-117/, при дослідженні трупу ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження

- садна в лобній області в центрі та зліва, біля зовнішнього краю правої надбрівної дуги, на нижній губі зліва, на підборідді в центрі, на спинці носу, на підборідді зліва, з розповсюдженням на нижню щелепу зліва, в поперековій області, на задньо-зовнішній поверхні лівої підколінної ямки;

- синці на верхній повіці правого ока біля внутрішнього кута з розповсюдженням на нижню повіку та на верхній повіці лівого ока, на спинці носу, на підборідді зліва з розповсюдженням на нижню щелепу зліва, на передній поверхні та на передньо-бічній поверхні шиї зліва у верхній та середній третинах, на передній поверхні грудної клітини справа та зліва в підключичних ділянках, на передній поверхні грудної клітини в проекції мечоподібного відростку грудини та в проекції лівого грудного соска, на передній поверхні грудної клітини справа в проекції 9-10 міжребер`я по середньо-ключичній лінії, на зовнішній поверхні лівого плеча від рівня середньої третини, з розповсюдженням на зовнішню поверхню до рівня середньої третини лівого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті, на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, на задній поверхні лівої гомілки в середній третині;

- перелому щитовидного хряща;

- розриву печінки з гемоперитонеумом (1980 мл).

Будь-яких інших зовнішніх тілесних ушкоджень, ушкоджень внутрішніх органів та кісток скелету при досліджені трупу не виявлено. Тілесні ушкодження в області шиї та живота потерпілого ОСОБА_7 за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого. Тілесні ушкодження на інших вищезазначених ділянках тіла потерпілого ОСОБА_7 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, відносно живих осіб.

Враховуючи локалізацію та кількість виявлених тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 було спричинено не менше десяти травматичних дій. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та, враховуючи результати судово-медико-криміналістичного дослідження, при якому виявлено пошкодження на щитовидному хрящі органокомплексу шиї є повним і неповним вертикальними розгинальними лінійними переломами відповідно пластинок хряща по серединній лінії та правої пластинки по лінії паралельній серединній, заподіяними, більш вірогідно одномоментно, при інтенсивному (позамежному) відхиленні щитовидного хряща назад (наприклад, при тупій травмі органів шиї в напрямку спереду-назад, чи їх стисненні в тому ж напрямку), притисненні його до шийного відділу хребта з наступним розходженням вбоки-назовні-вперед пластинок хряща і розгинальними переломами їх по серединній лінії та правої пластинки по лінії паралельній серединній.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, малоймовірне їх спричинення при падінні з висоти власного зросту та ударі об площину.

Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, можна зазначити, що тілесні ушкодження в області обличчя та лівої верхньої кінцівки утворились за декілька діб (більше однієї доби) по відношенню до тілесних ушкоджень, які були вказані на вищезазначених ділянках тіла.

Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень (забарвлення синців, наявність крововиливів та набряку), давність їх утворення може відповідати даті 23.02.2019 року. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень (забарвлення синців, наявність крововиливів та набряку) на обличчі та в області лівої верхньої кінцівки, давність їх утворення може відповідати кільком добам до моменту настання смерті (більше однієї доби).

Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень (наявність набряків, крововиливів), результати додаткових методів дослідження, всі вищевказані тілесні ушкодження утворились прижиттєво.

Смерть потерпілого ОСОБА_7 настала внаслідок сумісної тупої травми шиї та живота, яка супроводжувалась переломом щитовидного хряща та розривом печінки з гемоперитонеумом (1980 мл.), яка ускладнилась комбінованим шоком (травматичним та геморагічним), що й призвело до безпосередньої причини смерті та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи характер та тяжкість виявленої травми у ОСОБА_7 , вона була спричинена йому за короткий проміжок часу, який вираховується десятками хвилин. Індивідуальні морфологічні особливості травмуючого предмету у виявлених тілесних ушкодженнях не відобразились.

Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів (предмету) та не виключено, що такими предметами могли бути кулаки рук людини.

Враховуючи характер та тяжкість виявленої травми у ОСОБА_7 , малоймовірно, що після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг вчиняти будь-які самостійні активні дії (пересуватись, чинити опір).

Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, не виключена можливість їх утворення за обставин та умов, на які вказує свідок ОСОБА_6 при дослідженні слідчого експерименту за її участю.

Згідно трупних явищ, виявлених при дослідженні трупу, смерть ОСОБА_7 настала в межах 24-48 годин до початку проведення розтину.

При судово-токсикологічному досліджені крові та сечі від трупу ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт в концентрації 5.2 та більше 6.0 проміле відповідно, що відносно живих осіб відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння, більш висока концентрація алкоголю в сечі свідчить про те, що смерть ОСОБА_7 настала у фазі елімінації.

В судовому засіданні під час допиту експерт ОСОБА_12 повністю підтвердила складений нею висновок судово-медичної експертизи №135 тіла потерпілого ОСОБА_7 , пояснивши, що розтин трупу потерпілого було розпочато о 10.00 годині 25.02.2019 року. Під час проведення експертизи нею була виявлена сумісна тупа травма шиї та живота, яка супроводжувалась переломом щитовидного хряща та розривом печінки з гемоперитонеумом. В черевній порожнині потерпілого було виявлено велику кількість крові 1980 мл, що було результатом розриву печінки. Виявлені тілесні ушкодження були спричиненні одномоментно, та встановити послідовність їх виникнення не виявилось можливим. Вказані тілесні ушкодження за своєю характеристикою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого. Виявлені тяжкі тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії, яким може бути удар, тобто утворились від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області, виявлені тілесні ушкодження не могли утворитись в результаті падіння або від ударів об виступаючі поверхні сторонніх предметів. Враховуючи результати судово-медико-криміналістичного дослідження, при якому виявлено пошкодження на щитовидному хрящі органокомплексу шиї, виявлені ушкодження на шиї потерпілого могли утворитись в результаті удару або здавлювання шиї потерпілого, виявлена травма не могла утворитись в результаті розтягування чи перенесення тіла та тримання за голову потерпілого. Тобто вказана травма шиї є результатом дії травмуючого предмету. Під час розтину трупу потерпілого ОСОБА_7 був виявлений етиловий спирт в концентрації, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння. Наявність алкогольного сп`яніння прискорило настання тяжких наслідків, проте не є причиною настання смерті потерпілого.

При проведенні судово-медичної експертизи у відділені судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» 21.03.2019 року крові потерпілого ОСОБА_7 , в зразку, висушеному на марлі, встановлена групова приналежність, про що було складено висновок №596 /т.1 а.п.119-121/.

При проведенні судово-медичної експертизи у відділені судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» 21.03.2019 року крові обвинуваченого ОСОБА_3 встановлена групова приналежність, про що було складено висновок №597 /т.1 а.п.217-218/.

Згідно висновку експерта судово-імунологічної експертизи №600 від 01.04.2019 року /т.1 а.п.143-147/, в сліді на шапці та в слідах на трьох марлевих тампонах, доставлених на дослідження (речі вилучені в ході огляду місця злочину) встановлена наявність крові людини. На рушнику та п`яти фрагментах скла наявності крові не встановлено. Одержані результати серологічного дослідження крові в сліді на шапці, в слідах на трьох марлевих тампонах не виключають походження її від потерпілого ОСОБА_7 , виключаючи можливість походження крові від обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта судово-імунологічної експертизи №598 від 01.04.2019 року /т.1 а.п.172-176/, в слідах на светрі, в одному сліді на футболці, в слідах на чотирьох шкарпетках, які належать потерпілому ОСОБА_7 встановлена наявність крові людини. Одержані результати серологічного дослідження крові в зазначених слідах не виключають походження її від потерпілого ОСОБА_7 , виключаючи можливість походження слідів від крові обвинуваченого ОСОБА_3 .

При проведенні судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_3 комісія експертів дійшла висновку про рекомендування проведення стаціонарної судово-психіатричної експерти стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , про що було складено висновок експерта №68 від 22.03.2019 року /т.1 а.п.201-203/.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №92 /т.1 а.п.206-210/, при проведенні стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_3 08.05.2019 року комісія експертів дійшла висновку, що « ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. У період інкримінованого йому діяння іспитований міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Враховуючи рівень психічного розвитку іспитованого, його індивідуально-психологічні особливості, і психічний стан під час криміналу, він міг правильно сприймати (усвідомлювати) свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки. Іспитований в кримінальній ситуації у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, що істотно вплинув на свідомість і поведінку, не перебував».

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 саме за ст. 121 ч.2 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що 23.02.2019 року під час виштовхування потерпілого ОСОБА_7 з квартири він завдав останньому два ляпаси по обличчю та декілька разів штовхнув його в область тулуба, у зв`язку з чим виявлені у потерпілого тяжкі тілесні ушкодження не могли утворитись, а виявлені травми у потерпілого це результат дій свідка ОСОБА_6 та працівників ритуальних послуг, - суд приходить до висновку про їх неспроможність, виходячи з наступного:

- свідок ОСОБА_6 , яка була безпосереднім свідком подій, в своїх показах зазначала, що під час конфлікту 23.02.2019 року в квартирі за місцем проживання вона спочатку почула до п`яти глухих ударів в коридорі, де знаходились обвинувачений та потерпілий, та припускає, що це потерпілий бився об стіни або двері, коли його виштовхував обвинувачений, потім бачила як обвинувачений ОСОБА_3 завдав ОСОБА_7 не менше 10 ударів руками по плечах, руках, в область шиї потерпілого, після чого ОСОБА_7 присів на крісло, з якого впав на підлогу, тоді вона від нього почула звуки храпу. До інциденту ОСОБА_7 був неушкодженим, саме після конфлікту з обвинуваченим потерпілий помер;

- свідок ОСОБА_10 в своїх показах зазначав, що 23.02.2019 року вдень бачив потерпілого ОСОБА_7 , який поводив себе здоровою та без ушкоджень людиною, потім почув конфлікт з квартири обвинуваченого та потерпілого, чув звуки саме ударів, потім на сходах побачив нерухоме тіло потерпілого ОСОБА_7 , яке сфотографував;

- допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 , яка повністю підтвердила досліджений судом висновок судово-медичної експертизи, пояснила, що виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження утворились по ударному механізму від дії тупих твердих предметів, не виключено, що такими предметами могли бути кулаки рук людини. Травми шиї та живота, що були виявлені у потерпілого, не могли утворитись при падінні або при ударі об виступаючі поверхні. Наявність великого скупчення крові в черевній порожнині потерпілого ОСОБА_7 підтверджує великий розрив печінки, якій міг утворитись лише в результаті удару, завданого з силою. Перелом щитовидного хряща у потерпілого не міг утворитись в результаті розтягування за голову чи перенесення тіла та тримання за голову потерпілого, виявлена травма є результатом удару або здавлювання шиї потерпілого. Крім того, виявлені тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого виникли прижиттєво, тобто виникнення виявлених тілесних ушкоджень вже після смерті потерпілого ОСОБА_7 неможливе;

- згідно висновку експерта судово-медичної експертизи, локалізація та кількість виявлених тілесних ушкоджень свідчить про те, що ОСОБА_7 було спричинено не менше десяти травматичних дій. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області, малоймовірне їх спричинення при падінні з висоти власного зросту та ударі об площину. Характер та тяжкість виявленої травми у ОСОБА_7 свідчить, що вона була спричинена йому за короткий проміжок часу, який вираховується десятками хвилин, малоймовірно, що після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг вчиняти будь-які самостійні активні дії (пересуватись, чинити опір);

- відповідно до проведеного слідчого експерименту, свідок ОСОБА_6 на третій день після інкримінованих обвинуваченому подій (26.02.2019 року) в присутності експерта розповіла про механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Спричинення тілесних ушкоджень відбувалось в коридорі квартири. Вона чула глухі удари об деревину, вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 штовхав ОСОБА_7 , а потерпілий, не бажаючи уходити, бився об прийму або стіни. Вона побачила як ОСОБА_3 штовхав потерпілого, а ОСОБА_7 розвернувся до обвинуваченого обличчям. В цей момент обвинувачений завдав кулаками рук до 5 ударів в область плечей спереду та грудної клітини потерпілого. Потім ще чотири рази обвинувачений вдарив кулаками рук в область грудної клітини обвинуваченого справа та зліва, потім почула два глухих удари. Вона побачила, як обвинувачений ще чотири рази кулаками рук вдарив в область живота потерпілого, коли потерпілий стояв на одному колені. Потім ОСОБА_3 на деякий час зайшов до своєї кімнати, знову повернувся до ОСОБА_7 та продовжив його вижинати з квартири, при цьому знову кулаком лівої руки завдав в область живота справа потерпілого одного удару. Після вона почула ще звук одного удару, повернувшись, побачила, як ОСОБА_3 ще двічі вдарив кулаками рук в живіт потерпілого, після чого ОСОБА_7 присів на крісло в коридорі квартири, схиливши голову, став видавати звуки гарчання, пізніше впав на підлогу.

На підставі викладеного, при ухваленні вироку за кримінальним провадженням суд сприймає критично покази обвинуваченого ОСОБА_3 та не бере їх за увагу, оскільки вони не логічні, не послідовні, не збігаються з іншими доказами, зібраними за провадженням, суперечать їм, певні обставини обвинувачений ОСОБА_3 взагалі не може пояснити. Вказані покази суд розцінює як обраний спосіб захисту обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення.

При ухвалені вироку суд приймає за основу покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , зазначені покази логічні, послідовні, збігаються з зібраними письмовими доказами.

Аналізуючи усі докази за кримінальним провадженням в сукупності, суд підсумовує, що 23.02.2019 року в результаті конфлікту, який стався між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_7 із-за зловживання алкоголем останнім за адресою їх спільного проживання, обвинувачений ОСОБА_3 завдав не менше 4 ударів кулаками обох рук в область шиї та грудної клітини потерпілого ОСОБА_7 , та не менше 6 ударів кулаками обох рук в область живота потерпілого ОСОБА_7 , від чого потерпілий ОСОБА_7 не міг пересуватись та чинити опір, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також невизнання останнім своє вини, відсутність будь-якого каяття.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, думки потерпілого, який наполягає на призначенні суворого покарання, відсутності пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише з ізолюванням від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід підлягає залишенню без змін.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Строк відбуття покарання обчислювати з 25.02.2019 року.

Речові докази:

- шапку з плямами речовини бурого кольору, рушник з нашаруванням невідомої речовини; невідомі речовини бурого кольору, вилучені з використанням марлевого тампону та двох марлевих тампонів; три фрагменти скла, які були вилучені 25.02.2019 року під час проведення огляду та передані на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити;

- светр, футболку, пару кросівок, пару шкарпеток, які були вилучені під час огляду 26.02.2019 року речей потерпілого та передані на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили знищити;

- футболку, двоє спортивних штанів, чоловічі кімнатні тапки, які були вилучені 26.02.2019 року під час проведення огляду та належать обвинуваченому ОСОБА_3 , передані на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили повернути власнику;

- зрізи нігтьових пластин з обох рук обвинуваченого ОСОБА_3 , зразки крові обвинуваченого ОСОБА_3 , передані на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили знищити;

- диск DVD-R з записом подій від 23.02.2019 року на перехресті вул.Соборної та вул. Центральної м.Павлограда в період часу з 13:00 до 14:00 години, який перебуває в матеріалах кримінального провадження зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1