Провадження № 1-кс/344/8349/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000505 від 01.09.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 01.09.2019 приблизно о 17 годині на ділянці автодороги Т-09-05 Делятин-Раківчик, що по вул. Незалежності у смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не справився з керуванням унаслідок чого допустив занос автомобіля під час якого виїхав за межі проїзної частини дороги вправо, де вчинив наїзд на огорожу та дерево. Унаслідок ДТП водій ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці, а його пасажири ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості доставлені у Надвірнянську ЦРЛ.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 від 01.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час проведення огляду місця події 01.09.2019 вилучено автомобіль марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди, керував водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав по АДРЕСА_1 і який був власником даного транспортного засобу. Водій ОСОБА_3 загинув унаслідок ДТП.

У кримінальному провадженні згаданий транспортний засіб визнано речовими доказами.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом СУ ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадження №0000505 від 01.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

01 вересня 2019 року, в ході огляду місця події, слідчим заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_8 вилучено автомобіль марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено для подальшого зберігання на на території майданчику затриманого транспорту Надвірнянського ВП ГУНП.

У кримінальному провадженні згаданий транспортний засіб визнано речовим доказом, внесено клопотання про призначення інженерно-транспортної експертизи та транспортно-трасологічного дослідження.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди вчиненого злочину і може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Однак вважаю, що в частині накладення арешту на автомобіль слід застосувати спосіб арешту майна шляхом заборони на його розпорядження та користування, оскільки в кримінальному провадженні призначено інженерно-транспортну експертизу, та користування автомобілем може призвести до зміни його технічного стану.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди, керував водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був власником даного транспортного засобу, вилучений під час огляду місця події 01.09.2019 року, шляхом заборони на його розпорядження та користування.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1