УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про заміну засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідбутої частини покарання більш м`яким, -

встановив:
Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, вказавши, що останній став на шлях виправлення.

Представник ПВК №90 в судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання немає. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою неодноразово судимою, зараз відбуває покарання за вчинення злочину в період умово-дострокового звільнення.

Засуджений просив подання задовольнити.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши доводи подання колонії, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Горностаївського районного суду Херсонської області від 16.05.2017 року, яким він засуджений за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 04 місяців позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_5 станом на 25.07.2019 року фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 82 КК України розглянути питання про застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

В силу положень частини 3 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З характеристики засудженого видно, що засуджений ОСОБА_5 в ПВК №90 знаходиться з 23.12.2016 року. За час відбування покарання, характеризується позитивно. З представниками адміністрації установи ввічливий. На заходи виховного впливу реагує своєчасно. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в належному стані. На даний час на виробництві установи працює машиністом з прання. Роботи по благоустрою виконує. У скоєному злочині розкаюється. Підтримує зв`язок з близькими родичами шляхом листування. У громадському житті відділення участь не приймає. У взаєминах із засудженими не конфліктний. За вольовими якостями витриманий. На заходи виховного впливу реагує, своєчасно робить правильні.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 п`ять разів застосовувалися заходи заохочення, заходи стягнення не застосовувались.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_5 заохочення і відсутність стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього заміни покарання більш м`яким, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Згідно відомостей довідки щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_5 був залучений до оплачуваної праці з липня 2017 року.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Як свідчать матеріали особової справи засудженого, ОСОБА_5 є особою раніше неодноразово судимою за умисні тяжкі злочини проти власності, при цьому останнього разу, 10.02.2016 року він був звільнений від відбування покарання умовно-достроково. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. В період умовно- дострокового звільнення від відбування покарання за попередній тяжкий злочин він знову вчинив ряд злочинів, в тому числі, аналогічний умисний тяжкий злочин, покарання за яке відбуває на даний час.

Такі відомості відносно ОСОБА_5 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що подання колонії є передчасним і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд

постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про заміну засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1