Провадження1-кс/991/698/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 05.08.2019 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у межах кримінального провадження № 0002019 від 17.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,

у с т а н о в и в:

27 вересня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24.09.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга.

В обґрунтування скарги захисник зазначає, що Національним антикорупційним бюром України (далі-НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002019 від 17.08.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
02.08.2019 детективу ОСОБА_4 подано клопотання про проведення одночасного допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
За результатами розгляду вказаного клопотання детектив виніс постанову від 05.08.2019 про відмову у задоволенні клопотання.
Захисник ОСОБА_3 з даною постановою не погоджується, вважає її необґрунтованою, оскільки висновки експертів, якими детектив обґрунтовує відсутність необхідності у одночасному допиті є неповними та необґрунтованими, встановлення розбіжностей в показаннях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 має важливе значення для кримінального провадження, тому просить скасувати постанову та зобов`язати детектива провести слідчі дії.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлену скаргу, просив задовольнити з викладених у ній підстав.
Детектив НАБУ ОСОБА_4 у судовому засіданні просив залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. Додатково повідомив, що проведення одночасного допиту є правом, а не обов`язком детектива, на його думку, захисник переслідує мету провести додатковий допит свідка ОСОБА_6 , оскільки, ОСОБА_5 взагалі заперечує факт укладання договору позики. Звернув увагу, що на даний час досудове розслідування закінчене.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вимоги до постанови слідчого, прокурора, визначені ч. 5 ст. 110 КПК України.
З матеріалів справи вбачається, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002019 від 17.08.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
02.08.2019 захисником ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подано до НАБУ клопотання про проведення одночасного допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в задоволенні якого відмовлено, про що детективом НАБУ ОСОБА_4 винесено постанову від05.08.2019.

Досліджуючи постанову від 05.08.2019, встановлено, що відмовляючи в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 детектив послався на висновок експерта від 10.01.2019 № 19-17-3/289-СЕ/18, та висновок експерта від 12.06.2019 № 14090/19-34/17190-17207/19-34, відповідно яких встановлено, що підписи в договорі позики від 10.07.2014 виконані ОСОБА_5 ймовірно, у період з другої декади серпня до третьої декади вересня 2014 року. Таким чином, вказаними експертизами частково підтверджено показання ОСОБА_6 , у зв`язку з чим необхідність у з`ясуванні причин розбіжностей у показаннях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на даний момент відсутня. Послався також на те, що свідок ОСОБА_6 перебуває на території іншої держави, тому можливість проведеного одночасного допиту за участі значної кількості осіб у приміщенні дипломатичного представництва України в іншій державі не можливо вирішити виключно рішенням слідчого, оскільки організація вказаного допиту потребує відповідних узгоджень з Міністерством закордонних справ України та Посольством України у Грецькій Республіці.
В ході судового розгляду встановлено, що захисник в клопотанні просив провести одночасний допит ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наголошуючи на тому, що їх показання мають розбіжності, а саме: з показань ОСОБА_6 вбачається, що він уклав із ОСОБА_5 договори позики від 15.02.2014 та 10.07.2014; передав ОСОБА_5 кошти в розмірі 1888706 доларів США та 1249287 доларів США. Вказані договори заключені за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до показань ОСОБА_5 останній заперечує факт укладання, підписання даних договорів, а також факт отримання від ОСОБА_6 коштів. У час начебто укладання договорів позики він знаходився у іншому місці у м. Києві та Київській області, а не у Львові, на чому наголошує ОСОБА_6 .
В судовому засіданні, відповідаючи на уточнююче запитання слідчого судді, захисник ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_5 дотримується своїх попередніх показів, тобто заперечує будь-які відносини з ОСОБА_6 щодо укладення договорів позики, та повідомив, що проведення допиту необхідно, щоб з`ясувати чому свідок ОСОБА_6 надає покази, які не відповідають дійсності.
Відповідно до п. 9 ст. 224 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Тобто, підставою для проведення одночасного допиту є наявність суттєвих протиріч у показаннях раніше допитаних осіб. Приймаючи рішення про проведення одночасного допиту, потрібно враховувати характер показань, що підлягають перевірці, суттєвість протиріч, які містяться в показаннях. Якщо протиріччя в показаннях можна усунути іншими засобами, то одночасний допит проводити недоцільно і слідчий повинен відмовитися від його проведення. За необхідності слідчий може провести додатковий допит для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Дослідивши оскаржувану постанову детектива від 05.08.2019, слідчим суддею встановлено, що детектив розглянув клопотання захисника ОСОБА_3 в межах строків, визначених ст. 220 КПК України, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 110 КПК України, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями учасників провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що захисником не наведено переконливих даних, які б свідчили про наявність підстав для проведення одночасного допиту вказаних осіб, і що проведення такої слідчої дії є доцільним, тому підстави для задоволення скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , відсутні.
Керуючись ст. 2, 7, 110, 220, 223, 303-306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 09 жовтня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1