Справа 759/8203/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1890/2019 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, -

в с т а н о в и в:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, на державних та комунальних підприємствах (організаціях, установах), пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки та штрафу у розмірі 10 200 грн. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю у 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На даний вирок адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій він просив вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню з огляду на наступне.
Вичерпний перелік суб`єктів апеляційного оскарження наведений у ч.1 ст.393 КПК України. Відповідно до змісту положень п. 9?, п. 9? та п.10 ч.1 ст.393 КПК України, окрім учасників судового провадження, апеляційну скаргу мають право подати фізична або юридична особа в частині, що стосується її інтересів у випадках передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 , остання не містить обґрунтованих мотивів того, яким чином вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 може впливати на права та обов`язки ОСОБА_4 в інтересах якого була подана апеляційна скарга. При цьому, як убачається зі змісту вироку Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року, останній не містить будь-яких даних, які дають підстави ідентифікувати ОСОБА_4 як особу, яка причетна до вчинення злочину. Окрім цього, суд зважає на те, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року не має преюдиційного значення на предмет доказування у інших кримінальних провадженнях, у зв`язку із чим не стосується інтересів ОСОБА_4 .
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_6 не є особою, яка має право на апеляційне оскарження вироку Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Із урахуванням наведеного, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року, на підставі п.2 ч.3 ст.399 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 394, 395, 399 КПК України, апеляційний суд,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст.424 КПК України.

Суддя ОСОБА_2