УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року

м. Київ
справа № 713/258/17
провадження № 51-4201ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2018 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 09 січня 2019 року.
Суть питання
Вижницький районний суд Чернівецької області ухвалою від 04 жовтня 2018 року залишив без задоволення заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж суду від 22 серпня 2017 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду захисник оскаржив його до суду апеляційної інстанції.
Чернівецький апеляційний суд ухвалою від 09 січня 2019 року залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвали місцевого і апеляційного судів, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги, засуджений указує на те, що місцевий суд не дав належної оцінки доводам заяви його захисника про наявність нововиявлених обставин, які, на його думку, на час розгляду кримінального провадження не були відомі суду та вплинули на законність та обґрунтованість вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, якою вирок залишено без змін. Нововиявленими обставинами вважає факт допису слідчим в протоколі слідчого експерименту від 12 грудня 2016 року фрази «або іншим предметом», що, на думку засудженого, свідчить про штучне створення доказів, для проведення в подальшому судово-медичної експертизи, якою встановлені тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого, а також пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що під час складання протоколу огляду від 27 січня 2017 року фотографування потерпілого не проводилось, останній цей протокол не підписував, замірів дороги також не проводилось. При цьому засуджений зазначає, що місцевий суд безпідставно не допитав указаних свідків, які могли, на його думку, підтвердити або спростувати обставини викладені в заяві його захисника. Також, ОСОБА_4 указує, що місцевим судом, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, не була постановлена ухвала про відкриття провадження, копія цієї ухвали не направлялась учасникам судового розгляду та останні не повідомлялись про дату, час та місце судового засідання. До того ж апеляційний суд всупереч ч. 3 ст. 404 КПК безпідставно відмовив у задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 про допит свідків у судовому засіданні.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
У той же час згідно з пунктами 4, 5 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як убачається з копії ухвали місцевого суду, цей суд проаналізувавши доводи, зазначені у заяві захисника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали провадження, дав цим доводам належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК, у заяві не наведено. При цьому місцевий суд навів достатні мотиви на обґрунтування прийнятого рішення про залишення заяви захисника без задоволення.
Верховний Суд погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що засуджений ОСОБА_4 та його захисник, на момент розгляду справи, були обізнані із обставинами, на які посилається захисник і, що ці обставини фактично зводяться до повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні.
Також засуджений у своїй касаційній скарзі не навів доводів на обґрунтування того, як відсутність у матеріалах справи ухвали місцевого суду про відкриття провадження за нововиявленими обставинами, а також документального підтвердження про повідомлення учасників судового розгляду про дату, час та місце судового засідання, перешкодила чи могла перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Верховний Суд бере до уваги те, що місцевий суд розглянув заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 у судовому засіданні по суті, і за наслідком цього розгляду постановив ухвалу від 04 жовтня 2018 року, якою залишив заяву захисника без задоволення. При цьому судовий розгляд у суді першої інстанції здійснено за участі прокурора, захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 , пояснення яких були заслухані у судовому засіданні.
Таким чином Верховний Суд вважає, що здійснення розгляду заяви захисника по суті, свідчить про те, що провадження за цією заявою фактично було відкрито, а відсутність документального підтвердження про повідомлення учасників судового розгляду про дату, час та місце судового засідання не призвело до порушення прав цих учасників, оскільки вони були присутні у судовому засіданні та надали відповідні пояснення.
Зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії ухвали апеляційного суду вбачається, що захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, подав апеляційну скаргу, в якій наводив доводи щодо допущених, на його думку, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які за змістом та суттю аналогічні доводам, викладеним засудженим у касаційній скарзі.
Під час розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку цей суд перевірив усі посилання й доводи, захисником у згаданій апеляційній скарзі, і, не встановивши підстав для скасування або зміни ухвали місцевого суду, вмотивовано відмовив у задоволенні заявлених апеляційних вимог, навівши належні аргументи й підстави для прийняття такого рішення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Посилання засудженого про порушення апеляційним судом вимог ч. 3 ст. 404 КПК Верховний Суд вважає необґрунтованим.
Відповідно до положень указаної норми процесуального закону, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Разом з тим, оскільки суди першої і апеляційної інстанцій, розглядаючи заяву захисника дійшли висновку про те, що в цій заяві нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК, не наведено, тому апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання захисника про допит свідків, оскільки відсутність ново виявлених обставин виключає необхідність нового дослідження та переоцінки доказів в межах відповідної процедури.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції, залишена без змін апеляційним судом, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а наведені ОСОБА_4 порушення не є істотними з огляду на положення ст. 412 КПК.
Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність рішень судів першої та апеляційної інстанцій, умотивованість їх висновків, засуджений у касаційній скарзі не навів.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2018 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 09 січня 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3