В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
05 листопада 2019 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000267 від 29 липня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сирове Врадіївського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

- по обвинуваченню у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

учасники підготовчого провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

28 квітня 2019 року близько 05 год. 30 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 рухалися на автомобілі марки ВАЗ 2104, належному ОСОБА_8 , під керуванням ОСОБА_3 , по автодорозі із смт.Врадіївка у напрямку с.Сирове Врадіївського району. Їдучи у вказаному напрямку, ОСОБА_3 , виявив неподалік мосту, через дорогу на східній околиці с.Сирове Врадіївського району, автомобіль марки Москвич 2141, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, належного ОСОБА_7 , який знаходився на узбіччі автодороги. ОСОБА_3 , переконавшись, що в автомобілі відсутній водій і транспорт залишений без нагляду, вирішив викрасти з вказаного автомобіля радіатор та кришку клапанів двигуна. З метою реалізації злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 зупинив транспортний засіб, яким керував, та реалізуючи задумане, підійшов до автомобіля марки Москвич 2141, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, належного ОСОБА_7 , відчинив капот та умисно, з метою вчинення крадіжки, діючи із корисливих спонукань, викрав радіатор від автомобіля Москвич 2141, вартістю 805 гривень та кришку клапанів двигуна автомобіля Москвич 2141, вартістю 250 гривень. Завершуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_3 викрадені речі помістив до багажнику автомобіля ВАЗ 2104, належному ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму загальну суму 1055 грн.. Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
02 серпня 2019 року між підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, 04 листопада 2019 року ними підписано додаткову угоду, яка містить узгодження щодо виду та міри покарання.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 просив затвердити угоду про примирення, підтвердив, що повністю визнає свою вину, згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Згідно угоди про примирення сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою вину в інкримінованому діянні. Вказаною угодою та додатком до неї визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за вчинене, у виді штрафу із застосуванням ст.69 КК України, у розмірі тридцятинеоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне затвердження угоди, ОСОБА_3 , його захисника, законного представника, потерпілого ОСОБА_7 , які просили розглянути та затвердити угоду про примирення, суд приходить до наступного.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За положеннями ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, претензій матеріального, морального характеру у потерпілого до обвинуваченого відсутні.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.п.1, 4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Суд вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Вказана угода не суперечить вимогам КПК України та КК України, відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від п"ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до додаткової угоди про примирення сторонами узгоджено покарання ОСОБА_3 із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілому завдані збитки, вперше притягується до кримінальної відповідальності, характер та ступень тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе при призначенні покарання обвинуваченому застосувати положення ст.69 КК України, оскільки визначена міра покарання буде сприятиме виправленню поведінки обвинуваченого та попередженню вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, з призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

В ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 367-371, 373-374, 474-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 02 серпня 2019 року, 04 листопада 2019 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267 від 29 липня 2019 року.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн..
Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотання про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Кривоозерський районний суд Миколаївської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474, 473, 394, 424 КПК України.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені положеннями ч.1 ст.473 КПК України.

СУДДЯ: