Справа № 752/1769/19 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1566/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія п. п. ж, і ст. 93 КК України (в редакції 1960 року)

У Х В А Л А
29 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого про роз`яснення вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ст. ст. 19, 93 п.п. ж, і, ст. 93 п.п. ж, з, і, ч. 3 ст. 142, ч.ч. 2, 3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року), ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року) до довічного позбавлення волі,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. ст. 19, 93 п.п. ж, і, ст. 93 п.п. ж, з, і, ч. 3 ст. 142, ч.ч. 2, 3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року), ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року) до довічного позбавлення волі.

16.01.2019 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення зазначеного вироку.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що, оскільки засуджений ставить питання про роз`яснення мотивів прийнятого судом рішення при призначенні останньому покарання у виді довічного позбавлення волі, а також про порядок виконання призначеного судом покарання, вказані питання виходить за межі повноважень суду в розумінні ст. 380 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року та направити кримінальне провадження на новий розгляд в суд першої інстанції. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що у своїй заві про роз`яснення вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004 року він не ставив питання про мотиви суду при постановленні вироку, а вказував, що йому незрозумілим є мета призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі, який правовий механізм перегляду або скорочуваності його покарання, однак, це було повністю проігноровано судом першої інстанції. ОСОБА_7 зазначає, що роз`яснення вказаних питань має істотне значення для нього, у зв`язку з чим, він просить суд апеляційної інстанції повторно дослідити докази, які викладені в заяві про роз`яснення судового рішення, оскільки судом першої інстанції вони були досліджені не повністю та з порушенням вимог КПК України. Апелянт вказує, що йому є не зрозумілими застосування до нього покарання у виді довічного позбавлення волі, в аспекті його мети. Засуджений вважає, що судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду, оскільки безпосередньо під час судового розгляду він звернувся з усним клопотанням про дослідження документів, а саме вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим та ряду Рішень ЄСПЛ, однак, вказане клопотання залишилося поза увагою суду першої інстанції. Окрім того, ОСОБА_7 вказує, що судом першої інстанції істотно було порушено вимоги КПК України, оскільки йому не було надано для ознайомлення пам`ятку про права та обов`язки, що порушило його право на захист.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 додатково уточнив свої вимоги про роз`яснення йому вироку суду також в частині мети самого покарання у виді довічного позбавлення волі, керуючись практикою ЄСПЛ, оскільки, на його думку, призначення саме такого покарання є каральною політикою держави.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував щодо поданої апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є не зрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Колегія суддів звертає увагу на те, що роз`ясненням рішення вважається його викладення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.
Отже, саме звернення учасників судового провадження з заявами про роз`яснення судового рушення свідчить про те, що вони не розуміють певні положення, викладені в тексті вироку суду і за обґрунтованості доводів, викладених в заявах, такі положення судового рішення підлягають роз`ясненню судом, який його ухвалив.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків щодо того, що в заявізасудуженого ОСОБА_7 ставиться питання про роз`яснення мотивів прийнятого судом рішення при призначенні останньому покарання у виді довічного позбавлення волі, про порядок виконання призначеного судом покарання, а також мети покарання, що виходить за межі повноважень суду в розумінні ст. 380 КПК України.

Що стосується вказівки апелянта на істотні порушення вимог КПК України, зокрема щодо не роз`яснення йому прав та обов`язків, то з цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до журналу судового засідання від 19.02.2019 року, ОСОБА_7 було роз`яснено його права / а. п. 41/, у зв`язку з чим, аргументи апелянта в цій частині не знаходять свого підтвердження.

Окрім того, ОСОБА_7 за його клопотанням було призначено захисника, який брав участь у судовому розгляді та при необхідності мав змогу додатково пояснити йому права та обов`язки, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що під час судового розгляду в суді першої інстанції право на захист засудженому було забезпечено в повному обсязі.

Вказівка апелянта на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги його заяву про врахування практики ЄСПЛ, то вказана позиція відображена в журналі судового засідання від 18.03.2019 року/ а. п. 53/, судом було з`ясовано відношення вказаної заяви до даної справи, та, в подальшому, в нарадчій кімнаті надано їй оцінку у співвідношенні з обставинами даного кримінального провадження.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі засудженого доводи не ставлять під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а тому його апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого про роз`яснення вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ст. ст. 19, 93 п.п. ж, і, ст. 93 п.п. ж, з, і, ч. 3 ст. 142, ч.ч. 2, 3, ст. 42КК України (в редакції 1960 року), ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року) до довічного позбавлення волі залишити без змін.

С У Д Д І :

__________________ ___________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4