УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №359/2399/19
Провадження №1-кс/359/815/2019

26.03.2019 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000043, відомості про яке 11.07.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 та ч.2 ст.364 КК України, про накладження арешту на майно

встановив:

Прокурор прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням та обґрунтовує його тим, що 11 липня 2018 року до ЄРДР були внесене кримінальне провадження №0000043 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.3 ст.191 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що службові особи ПП «Форвард-Орто» протягом 2016-2018 років при здійсненні імпорту інвалідних візків на територію України із Республіки Польща, за рахунок укладення фіктивних угод із пов`язаним польським підприємством AMS Group Spolika z ograniczona odpowieddzialnoscia Spolika Komandytowa, шляхом заниження фактурної вартості імпортованих товарів умисно, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби, вчинили зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки. Такі дії кваліфіковані за ч.2 ст.364 КК України. Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що з метою привласнення грошових коштів фонду соціального захисту інвалідів, що має статус неприбуткової бюджетної установи, у проміжок часу з 2018 року по теперішній час службові особи фонду соціального захисту, зловживаючи службовим становищем за попередньою змовою з службовими особами ПП «Форвард-Орто» укладають договори про забезпечення протезно-ортопедичними виробами (крім ортопедичного взуття), у тому числі спеціальними засобами для самообслуговування та догляду за індивідуальними заявками. Такі дії кваліфіковані за ч.3 ст.191 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що службові особи Фонду соціального захисту інвалідів з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе, вступивши за попередньою змовою з службовими особами ПП «Форвард-Орто» надають перевагу вищевказаному суб`єкту підприємницької діяльності під час забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю. Вказане підприємство тривалий час приймає участь в державній програмі із забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації, яка фінансується з державного бюджету відповідно до Постанови КМУ №321 від 05.04.2012 року. У ході імпортування зазначених засобів реабілітації службові особи ПП «Форвард-Орто» на підставі підроблених документів занижують фактурну вартість товарів, що призводить до мінімізації розміру платежів, які останні повинні сплатити в дохід Держави. Інвалідні візки закуповуються у заводів-виробників, далі транспортуються до Польщі, де відбувається заміна документів про походження. Згодом вже від імені підконтрольної іноземної структури та за заміненими документами відбувається їх поставка на територію України. Крім того, в результаті проведених слідчих (розшукових) дій встановлено, що засновниками польського підприємства AMS Group Spolka z ograniczona odpowieddzialnoscia Spolka Komandytowa є службові особи ПП «Форвард-Орто»: дружина засновника цього підприємства ОСОБА_4 та колишній його директор ОСОБА_5 . Тому у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, що відкриті в АТ «Ощадбанк» на ОСОБА_4 № НОМЕР_1 та ОСОБА_5 № НОМЕР_2 . Ці грошові кошти є предметом розслідуваних злочинів та доходом від кримінальних правопорушень, і за цими критеріями мають ознаки речових доказів у вказаному кримінальному провадженні. Тому прокурор прокуратури Київської області ОСОБА_3 просить накласти арешт на них та видаткові операції по цих рахунках за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) цих осіб з метою збереження цих речових доказів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю його задовольнити.

Вислухавши прокурора та дослідивши письмові докази, приєднані до клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Встановлено, що до ЄРДР внесені відомості про те, що службові особи ПП «Форвард-Орто» протягом 2016-2018 років при здійсненні імпорту інвалідних візків на територію України із Республіки Польща, за рахунок укладення фіктивних угод із пов`язаним польським підприємством AMS Group Spolika z ograniczona odpowieddzialnoscia Spolika Komandytowa, шляхом заниження фактурної вартості імпортованих товарів умисно, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби, вчинили зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки. Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що з метою привласнення грошових коштів фонду соціального захисту інвалідів, що має статус неприбуткової бюджетної установи, у проміжок часу з 2018 року по теперішній час службові особи фонду соціального захисту, зловживаючи службовим становищем за попередньою змовою з службовими особами ПП «Форвард-Орто» укладають договори про забезпечення протезно-ортопедичними виробами (крім ортопедичного взуття), у тому числі спеціальними засобами для самообслуговування та догляду за індивідуальними заявками.
Внесення цих відомостей до ЄРДР підтверджується витягом з кримінального провадження №0000043, розпочатого 11 липня 2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.3 ст.191 КК України (а.с.6-7).
Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно із ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
За змістом ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3,4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого та третіх осіб. Крім того, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Натомість, в матеріалах, приєднаних до клопотання, відсутні жодні належні докази на підтвердження того, що саме ті грошові кошти, які містяться на рахунках ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здобуті злочинним шляхом, та мають ознаки речових доказів в даному кримінальному провадженні в розумінні ст.98 КК України.
Як вбачається з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Беззаперечно, накладення арешту на грошові кошти та видаткові операції є втручанням у право ОСОБА_4 № НОМЕР_1 та ОСОБА_5 на мирне володіння їх майном. Таке втручання є свавільним та невиправданим, оскільки арешт не сприяє забезпеченню кримінального судочинства. Жодних суспільних інтересів, які б превалювали над правами фізичних осіб, не встановлено. Ці обставини свідчать про грубе порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З огляду на це слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є передчасним та у його задоволенні належить відмовити.
Керуючись ст.235, ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали слідчого судді складений та проголошений 29.03.2019 року.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1