ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001041 від 03.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 37, ч.1 ст. 119 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2019 року про продовження строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тертер Республіки Азербайджан, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 37, ч.1 ст. 119 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2019 року продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, а саме до 15 год. 55 хв. 27 січня 2020 року.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд послався на те, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому належить утримувати його під вартою, ризики передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу обвинуваченому як тримання під вартою.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 просять ухвалу суду від 28.11.2019 року скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням відповідних процесуальних обов`язків.
ЄУН №725/6608/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-кп/822/570/19 Суддя доповідач: ОСОБА_1
Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що прокурором у судовому засіданні не було доведено обов`язкових умов застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених п.3 ч.2 ст.183 КПК України. Вказують, що районним судом не в повній мірі було взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, є особою молодого віку, має вищу освіту, має офіційно зареєстроване місце проживання, де проживає разом із батьками, братом-інвалідом, сестрою, позитивно характеризується за місцем проживання, злочин вчинено внаслідок конфлікту із потерпілим, який поводив себе протиправно. За таких обставин, апелянти вважать, що домашній арешт буде достатнім, законним, обґрунтованим та відповідатиме дотриманню основних принципів захисту прав людини та основоположних свобод.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який апеляційні скарги підтримав, посилаючись на доводи зазначені в них, прокурора, який просив ухвалу районного суду залишити без змін, а подані апеляції без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження № 725/6608/19, 28.11.2019р. в судовому засіданні Першотравневого районного суду м. Чернівці, в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Наявність тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, є особою молодого віку, має вищу освіту, має офіційно зареєстроване місце проживання, де проживає разом із батьками, братом-інвалідом, сестрою, позитивно характеризується за місцем проживання, злочин вчинено внаслідок конфлікту із потерпілим, який поводив себе протиправно, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Разом з цим, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а саме, що за вчинення даного злочину передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років; особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який є уродженцем Республіки Азербайджан, постійного та офіційного місця роботи, стабільного заробітку в Україні немає, неодружений, не має на утриманні дітей, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості проти життя та здоров`я, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження ножем, від яких останній помер, та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Всі викладені обвинуваченим та його захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 .

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити районному суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 197, 309, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :
Провадження №11-кп/822/570/19 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 і провадження №11-кп/822/571/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2019 року - об`єднати в одне апеляційне провадження та присвоїти номер №11-кп/822/570/19.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді:

________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3