Провадження № 1-о/761/15/2019
У Х В А Л А
Іменем України
31 липня 2019 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про перегляд за виключними обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року по справі № 761/29769/18,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся адвокат ОСОБА_2 з заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року по справі № 761/29769/18.

Обґрунтовуючи заяву, адвокат ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року продовжено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вищезазначена ухвала мотивована тим, що відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Рішенням Великої Палати Конституційного Суду України від 25 червня 2019 року у справі № 7-р/2019 за конституційними скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини п`ятої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України (справа № 3-68/2018(3846/17, 2452/18, 3657/18, 347/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини п`ятої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України, яким передбачено, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевказане рішення Конституційного Суду України, заявник вважає, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року по справі № 761/29769/18 повинна бути переглянута.

Суддя, перевіривши наявність підстав для відкриття провадження за заявою адвоката ОСОБА_2 , дійшов висновку про таке.

Для правильного, тобто у суворій відповідності з кримінальним процесуальним законом вирішення заяви підлягає з`ясуванню чи можуть бути предметом перегляду за виключними обставинами ухвали слідчого судді, для чого необхідно встановити:

- чи є ухвала слідчого судді судовим рішенням у розумінні положень Глави 34 КПК «Провадження за виключними обставинами» та Глави 29 КПК України «Судові рішення»;

- чи має право слідчий суддя, діючи в межах наданих йому процесуальним законом повноважень, вирішувати питання, пов`язані з переглядом кримінального провадження за виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України за виключними обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили. Частиною 2 статті 369 КПК України до судових рішень віднесені ухвали, якими суд вирішує інші питання, ніж ті, що викладаються у вироку.

Варто взяти до уваги, що у зазначеній статті визначено, що органом, який приймає таке рішення, є не слідчий суддя, а суд.

Зміст поняття «суд» розкрито у ст. 3 КПК України, якою встановлено, що судом першої інстанції є суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження. Зазначений перелік не охоплює усі можливі рішення, прийняття яких під час судового розгляду віднесене до повноважень суду, у той же час слідчий суддя не має права ні ухвалити вирок, ні закрити кримінальне провадження.

Отже, очевидним є висновок, що поняття «суд» та «слідчий суддя» не є тотожними, внаслідок чого не можуть належати до однієї категорії і їхні рішення, незалежно від того, що рішення у формі ухвали приймаються і слідчим суддею, і судом.

Підтвердженням зазначеного є аналіз Глави 29 КПК України «Судові рішення».

Місце розташування вказаної Глави у Кримінальному процесуальному кодексі України, якій передує Глава 28 «Судовий розгляд», а наступною є Глава 30 «Особливі порядки провадження у суді першої інстанції», якою регламентовані спрощене провадження щодо кримінальних проступків, провадження у суді присяжних, свідчить, що у Главі 29 КПК йдеться про судові рішення, якими закінчується судовий розгляд кримінального провадження по суті.

Крім того, ч. 2 ст. 370 Глави 29 КПК України наголошує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом, частина 3 цієї ж статті дає визначення обґрунтованості рішення, яке також має ухвалюватися судом. Дослідження статті 372 КПК України приводить до аналогічного висновку. Так, вказана процесуально норма зобов`язує зазначати в ухвалі назву та склад суду, сторони кримінального провадження та інших учасників судового провадження, встановлені судом обставини, висновки суду тощо.

Окремо необхідно зауважити, що згідно з п. 24 ст. 3 КПК України судовим провадженням є кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд, ухвалення та проголошення судового рішення.

Таким чином, поняття судового провадження, окресливши послідовність стадій кримінального провадження, чітко та однозначно відокремило його від стадії досудового розслідування, у якому має право приймати участь слідчий суддя.

Таким чином, ухвали слідчого судді складають окремий вид рішень, які не можуть бути прирівняні до судових рішень у розумінні Глав 29, 34 КПК України.

Додатковим доводом, що підтверджує зазначений висновок, є положення статті 395 КПК України, якою ухвали слідчого судді виділені в окрему категорію рішень, відмінну від судових рішень. Так, у зазначеній статті визначені судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, тоді як ухвали слідчого судді виділені у самостійний вид рішень.

Частиною 3 статті 459 КПК України, встановлені обставини, які можуть розглядатися як виключні. Аналіз цих обставин приводить до переконання, що вони стосуються виключно судових рішень, якими закінчується судовий розгляд кримінального провадження.

Зокрема, пункт 1 частини 3 статті 459 КПК України до виключних обставин відноситься встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

У пункті 2 частини 3 статті 459 КПК України йдеться про встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

Пункт 3 частини 3 статті 459 КПК України до виключних відносить встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Сформульовані таким чином положення частини 3 статті 459 КПК України доводять, що перегляду підлягає виключно судове рішення, тобто її вимоги стосуються виключно стадії судового розгляду, яка закінчується постановленням вироку або відповідної ухвали.

Аналогічну оцінку отримують і положення частини 4 статті 462 КПК, згідно з якими на заявника покладений обов`язок надати відповідну кількість копій заяви, необхідних для їх направлення учасникам судового провадження.

Сукупність зазначеного свідчить, що за виключними обставинами можуть бути переглянуті виключно судові рішення, які є результатом судового розгляду, тобто вирішення справи по суті, до яких ухвали слідчого судді не належать.

Суддя також бере до уваги, що вимоги заявника полягають у перегляді ухвали слідчого судді, в той час як обвинувальний акт у кримінальному провадженні в межах якого було винесена ухвала від 25.10.2018 року був направлений до суду, тобто досудове розслідування завершилось, а відтак слідчий суддя не може вирішувати жодного питання в межах такого кримінального провадження.

Також суддя не може приймати рішення на стадії досудового розслідування.

Стаття 466 КПК України, якою встановлений порядок здійснення перегляду судового рішення за виключними обставинами, вимагає, щоб цей розгляд був проведений не слідчим суддею, а судом.

Позитивне вирішення заяви адвоката ОСОБА_2 призведе до того, що у даному кримінальному провадженні буде вирішуватись питання на стадії досудового розслідування, що суперечить принципу законності.

Суддя також вважає за необхідне наголосити, що Главою 34 КПК України не регламентовані дії суду у разі надходження заяви про перегляд за виключними обставинами ухвали слідчого судді.

У зв`язку з цим має бути застосована ч. 6 ст. 9 КПК, якою зазначено, що у випадках, коли положення КПК не регулюють питання кримінального провадження, підлягають застосуванню загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до принципу верховенства права, складовою частиною якого є принцип правової визначеності, остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися до безмежності.

Наведене приводить до переконання, що рішення слідчого судді, яке набрало законної сили, не підлягає перегляду за виключними обставинами, що виключає відкриття провадження за відповідною заявою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 7, 9, 459, 462, 464 КПК України, суддя,-

у х в а л и в :
У відкритті кримінального провадження за заявою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про перегляд за виключними обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року по справі № 761/29769/18 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1