ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1400/19 Справа № 202/7532/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001607 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.04.2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у дохід держави у розмірі 1020 гривень,
- 10.01.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
- 19.12.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.. 15 ч. 2- 185 ч. 3, 71 КК України до 5 років і 3 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В с т а н о в и л а:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання покаранням, призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці.
Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 09 листопада 2018 року.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 - 4815 гривень за рахунок спричиненої майнової шкоди та 2500 гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_10 визнано винним у тому, що він 01 жовтня 2018 року близько о 15 години 00 хвилин, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, прибув до будинку АДРЕСА_2 , знаходячись на сходинковому майданчику третього поверху будинку АДРЕСА_2 , припустив, що всередині квартири АДРЕСА_3 маються цінні речі, у зв`язку з чим у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднаний з проникненням у житло, реалізуючи який, шляхом підбору ключа, відчинив двері до квартири АДРЕСА_3 , тим самим проникнувши до вищезазначеної квартири.
Так, перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, обвинувачений ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, перебуваючи у спальній кімнаті вказаної квартири, взяв ноутбук марки «DELL Latitude Е6320», вартістю 4815 гривні, після чого поклав вказаний ноутбук до пакету білого кольору та виніс з вказаної квартири, яким у подальшому обвинувачений ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4815 гривень.

Потерпіла ОСОБА_8 не погодилася з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року скасувати в частині призначеного покарання та в частині визначення розміру цивільного позову. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 6 років та задовольнити цивільний позов в частині відшкодування майнової шкоди у розмірі 15 240 гривень. Врізний замок від вхідних дверей та ключ до нього повернути власникові ОСОБА_8 .
В обґрунтування своїх вимог вважає, що розгляд справи в суді був неповним, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, через що вказаний вирок є незаконним та необгрунтованим.
На думку потерпілої, судом не були об`єктивно з`ясовано обставини для повного задоволення цивільного позову, не були належним чином досліджені та оцінені судом, відповідно до кримінального процесуального закону та норм матеріального права. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення було пошкоджено замки на вхідних дверях, зламані двоє міжкімнатних дверей, пошкоджені меблеві шафи, де які частини з яких не підлягають відновленню, що було зафіксовано оперативною групою відділу національної поліції. У зв`язку з крадіжкою позивач буде нести додаткові витрати на придбання зламаних та знищених речей орієнтовно в розмірі 10 000 грн. Ці обставини підтверджуються і показаннями обвинуваченого, потерпілої, письмовими доказами та матеріалами з камери відеоспостереження. Вказує, що в суді вона подала клопотання про проведення товарознавчої експертизи для визначення суми понесених збитків, пов`язаних з пошкодженнями майна внаслідок скоєного злочину, але воно було безпідставно відхилено судом.
Також апелянт зазначає, що судом не було враховано обтяжуючі покарання обставини, а саме повторне вчинення злочину особою та рецидив злочинів. А оскільки даний злочин згідно ст. 12 КК України є тяжким, міра покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , на її думку, повинна бути призначена у межах максимального строку.

Під час апеляційного розгляду потерпіла та її представник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення даної апеляції.
Прокурор подану апеляційну скаргу підтримав лише в частині вирішення цивільного позову.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_10 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Обставиною, що пом`якшує його покарання суд визнав щире каяття, а обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України строком 4 років саме з реальним його відбуттям. До того ж, судом цілком вірно призначено покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання покаранням, призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, та вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину, дані по особу ОСОБА_10 та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги потерпілої про наявність підстав для призначення більш суворого покарання, колегія вважає необґрунтованими, оскільки судом оцінено всі докази по справі у їх сукупності та у вироку обґрунтовано зазначено всі мотиви прийнятого ним рішення.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст. 65 67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги потерпілої щодо розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При цьому суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Ці вимоги закону суд першої інстанції при постановленні вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 виконав в повному обсязі.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції у своєму вироку визнав встановленим той факт, що обвинувачений ОСОБА_10 своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4815 гривень на підставі підтвердженої судово-товарознавчою експертизою, а саме висновком експерта № 2952/18 від 29.10.2018 року, майнової шкоди, заподіяної злочином.
Таким чином, враховуючи те, що суд першої інстанції дотримався вимог чинного законодавства під час вирішення цивільного позову у даному кримінальному провадженні, вважати необґрунтованим визначений судом розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої, на що є посилання в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів не може.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілої колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає, а тому в даному конкретному випадку питання, викладені в апеляції, не є підставою піддавати сумніву законність оскаржуваного судового рішення і не тягне за собою його зміну або скасування в частині заявлених апеляційних вимог.
Отже, виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції під час ухвалення даного обвинувального вироку виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим було постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга потерпілої залишенню без задоволення.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4