УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів по матеріалам досудового розслідування, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002819 від 27.07.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування, згідно заяви ОСОБА_3 встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на дачу № НОМЕР_1 від 03 грудня 1998 р., ОСОБА_4 належить 17/1000 частин ДСК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовані в АДРЕСА_1 (копія свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 03 грудня 1998 р. - додаток № 1).

Право власності ОСОБА_4 на вказане нерухоме майно зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_2 та реєстрації об`єктів нерухомості 11 грудня 1998 р. за № 37 стор. 49 кн. 13с., що підтверджується відповідним написом на згаданому свідоцтві про право власності.

За державним актом про право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 051188 від 13 липня 1999 р., виданим ОСОБА_4 , згадане нерухоме майно розташовано на земельній ділянці площею 220 кв.м.

За життя ОСОБА_4 23 вересня 2009 р. залишив заповіт на все своє майно своїй дружині ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті ОСОБА_5 прийняла спадщину, про що надала нотаріусу відповідну заяву.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , після її смерті спадкоємців першої-третьої черги за законом та за заповітом не залишилось. Зважаючи, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , 17/1000 частин ДСК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовані в АДРЕСА_1 , входять до спадкової маси після смерті ОСОБА_5

05 липня 2018 р. під час відвідин згаданої дачі ОСОБА_3 було з`ясовано, що невідомі особи змінили всі замки в будинку та на воротях, внаслідок чого вона не змогла попасти в середину двору та будинку.

Зі слів двірника ОСОБА_6 стало відомо, що декілька днів назад невідомі люди, назвавшись власниками, замінили всі замки на воротах та будинку, і наразі рієлтори до цього будинку водять потенційних покупців, оскільки він виставлений на продаж.

У мережі Інтернет на сайті ОLХ мною було знайдено об`яву про продаж за 70 000 доларів (значно нижче ринкової ціни) дачі загальною площею 30 кв.м., розташованої на трьох сотках землі за адресою: АДРЕСА_2 (копія роздруківки зі сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 із зазначенням інтернет-адреси - додаток №10). На вказаному сайті розміщені також фотознімки внутрішніх приміщень дачі, що належить померлому ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_3 було з`ясовано, що за інформацією, наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 04 червня 2018 р. державним реєстратором комунального підприємства Новоселівської сільської ради « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_7 було зареєстровано право власності на дачу загальною площею 23,9 кв.м. житловою 15,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3188, виданий 09.10.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Сімферопольського нотаріального округу АРК ОСОБА_9 .

Однак вказаний договір купівлі-продажу є підробленні, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ніколи такого договору не укладали, не їздили в Крим 2009 році, ніколи не були в місті Сімферополі, в тому числі не відвідували 29 жовтня 2009 р. приватного нотаріуса ОСОБА_9 , робоче місце якого знаходилось у м. Сімферополі (наразі цей нотаріус припинив діяльність). Восени 2009 року покійний ОСОБА_4 переніс операцію на очах, в нього сильно знизився зір, а тому навіть за станом здоров`я він не міг поїхати в Крим. За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожного року влітку відпочивали на цій дачі, запрошували до себе численних гостей, що може бути підтверджено показаннями численних свідків, які відвідували їх на дачі.

При укладенні договору купівлі-продажу відповідно до вимог п. 27 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України оригінали правовстановлюючих документів продавця вилучаються нотаріусом, який посвідчує угоду, та зберігаються в нього.

Проте, як стверджує заявник, оригінал свідоцтва про право власності на дачу № НОМЕР_1 від 03 грудня 1998 р. переданий ОСОБА_3 ОСОБА_5 за її життя та наразі зберігається в неї.

У договорі купівлі-продажу від 09 жовтня 2009 р. вказано, що об`єктом продажу є дача (садовий будинок) АДРЕСА_1 , однак за свідоцтвом про право власності ОСОБА_4 належить 17/1000 ДБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, саме дача (садовий будинок) не могла бути об`єктом купівлі-продажу з огляду на відсутність правовстановлюючого документу на таке майно.

Підпис від імені ОСОБА_4 на договорі купівлі - продажу суттєво відрізняється від підпису в паспорті ОСОБА_4 , що може свідчити про підробку такого підпису (копія паспорту ОСОБА_4 - додаток № 13).

Зважаючи на викладені вище обставини, можна дійти обгрунтованого висновку, що невідомими особами, які знають про склад спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинені шахрайські дії, направлені на незаконне заволодіння спадковим майном померлих.

Крім того, державним реєстратором Новоселівської сільської ради Одеської області « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_7 рийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності (з відкриттям розділу), індексний номер: 41416424 від 04.06.2018 13:21:31, за ОСОБА_8 на дачу, загальною площею 23,9 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 3188, виданого 09.10.2009 приватним нотаріусом Сімферопольського нотаріального округу АРК ОСОБА_9 .

Так, державним реєстратором під час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу від 09.10.2009 р. проігноровані обставини, які зобов`язували державного реєстратора відмовити у проведенні такої державної реєстрації.

За п. 1 договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р. предметом купівлі-продажу був об`єкт нерухомого майна - дача (садовий будинок) АДРЕСА_1 .

Із п. 2 того ж договору вбачається, що вказаний об`єкт - дача (садовий будинок) належить гр. ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на дачу № НОМЕР_1 від 03.12.1998 р., що зареєстровано 11.12.1998 р. в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Однак на підставі згаданого в договорі купівлі-продажу від 09.10.2009 р. свідоцтва про право власності на дачу № НОМЕР_1 від 03 грудня 1998 р., ОСОБА_4 належить 17/1000 частин ДСК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовані в АДРЕСА_1 .

При цьому право власності ОСОБА_4 на вказане нерухоме майно зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_2 та реєстрації об`єктів нерухомості 11 грудня 1998 р. за № 37 стор. 49 кн. 13с., що підтверджується відповідним написом на свідоцтві про право власності.

Зважаючи, що право власності ОСОБА_4 було зареєстровано у 1998 році, а договір купівлі-продажу начебто був нотаріально посвідчений до 01 січня 2013 р., на підставі п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор повинен був обов`язково запитати від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації.

Якщо б такий запит на інформацію був державним реєстратором дійсно зроблений, то було з`ясовано, що згідно згаданого в договорі свідоцтва ОСОБА_4 належить на праві власності 17/1000 ДБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований в АДРЕСА_1 , а не дача (садовий будинок), як про це йдеться в договорі купівлі-продажу, що вказує на наявність суперечностей між заявленими та зареєстрованими правами на це майно.

Так, за листом КП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Одеської міської ради від 20.07.2017 р., направленому приватному нотаріусу ОСОБА_11 , станом на 31.12.2012 р. згідно матеріалам інвентаризаційної спавши і запису в реєстраційний книзі 13с, стор 49, р. № 37, за ОСОБА_4 , зареєстровано право власності на 17/1000 ДБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на дачу № НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_9 03.12.1998 р. Дата реєстрації 11.12.1998 р.

Оскільки ОСОБА_4 належало 17/1000 в ДБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », такий об`єкт нерухомості як дача (садовий будинок) АДРЕСА_1 за жодних обставин не міг бути предметом купівлі-продажу за договором від 09.10.2009 р. і відповідно, ОСОБА_4 не мав права відчужувати майно у вигляді дачі (садового будинку).

Як зазначено вище, право власності АДРЕСА_3 ДБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований в АДРЕСА_2 за № 1/5 було зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_2 та реєстрації об`єктів нерухомості, а не вказаним у договорі купівлі-продажу неіснуючим суб`єктом державної реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_7 . При цьому самі реквізити такої державної реєстрації права власності ОСОБА_4 в договорі купівлі-продажу не вказані.

Крім того, дача і садовий будинок є різними об`єктами нерухомості, оскільки відповідно п. 3.41 ББН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» дачний будинок - це житловий будинок для використання протягом року з метою позаміського відпочинку, а садовий будинок - будівля для літнього (сезонного) використання, яка в питаннях нормування площі забудови, зовнішніх конструкцій та інженерного обладнання не відповідає нормативам, установленим для житлових будинків.

Зважаючи, що дача і садовий будинок є різними об`єктами нерухомості, одночасно і дача, і садовий будинок як один об`єкт нерухомості не можуть бути предметом договору купівлі-продажу.

Також слід зазначити, що земельна ділянка, на якій розміщено 17/100 частин ДБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III - ОД № 051188 (копія державного акту серії III - ОД № 051188 додається). Площа такої земельної ділянки становить 0,0220 га, проте в договорі купівлі- продажу від 09.10.2009 р. вказано, що дача (садовий будинок) фактично розташований на земельній ділянці 290 кв.м. Як вбачається зі змісту договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р., належна на праві власності ОСОБА_4 земельна ділянка, на якій розташовані 17/1000 ДБУК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не була об`єктом купівлі-продажу за цим договором.

За п. 29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затв. Постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. № 1141, до Державного реєстру прав вносяться такі відомості про нерухоме майно: 1) про земельну ділянку: кадастровий номер земельної ділянки; площа земельної ділянки; 2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці (у разі коли на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі прав).

Однак державним реєстратором ОСОБА_7 не виконані наведені приписи та до Державного реєстру не внесені відомості про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розміщено начебто придбане ОСОБА_8 майно за договором купівлі- продажу від 09.10.2009 р.

Також, державним реєстратором проігноровано, що п. З договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р., цей договір начебто укладався на підставі довідки-характеристики.

Між тим, наказом Міністерства юстиції України "Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках" від 20 вересня 2002 року № 84/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 вересня 2002 року за № 773/7061, встановлено, що довідки- характеристики, що оформлені не на спеціальних бланках, оформляються та видаються до 01 лютого 2003 року. Починаючи з 01 лютого 2003 року БТІ видавались замість довідок- характеристик відповідні витяги з Реєстру прав власності на нерухоме майно (витяг з Реєстру прав на нерухоме майно та витяг про реєстрацію прав на нерухоме майно). При цьому витяги з Реєстру прав видавалися на спеціальних бланках з електронного Реєстру прав (наказ Міністерства юстиції України "Про затвердження Положення про порядок постачання зберігання, обліку та звітності про витрачання спеціальних бланків для видачі витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та свідоцтв про право власності" від 20 вересня 2002 року № 85/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2002 року за № 774/7062).

Таким чином, укладення договору купівлі-продажу на підставі довідки- характеристики та без відповідного витягу з Реєстру прав на нерухоме майно було неможливим починаючи з 01 лютого 2003 р. Однак відомостей про перевірку нотаріусом за відповідним витягом відомостей про зареєстроване право власності ОСОБА_4 в Реєстрі прав договір купівлі-продажу не містить.

За ч. 4 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» (в редакції станом на 09.10.2009 р. - на час посвідчення договору купівлі-продажу) посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

За ст. 4 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, чинній на день укладення договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р.) реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Приймаючи рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на нерухоме майно, державний реєстратор залишили поза увагою, що в преамбулі договорі купівлі-продажу від 09.10.2009 р. зазначено, що покупець ОСОБА_8 мешкає в АДРЕСА_4 .

Однак в тексті цього договору відсутні відомості з посиланням на паспортний документ про те, що покупець ОСОБА_8 на час укладення договору купівлі- продажу від 09.10.2009 р. мав зареєстроване місце проживання в м. Сімферополь.

Зважаючи на відсутність в договорі купівлі-продажу від 09.10.2009 р. відомостей про зареєстроване місце проживання покупця в м. Сімферополь, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» вказаний договір повинен був посвідчений за місцем знаходження об`єкту нерухомого майна, а саме в місті Одесі.

Посвідчувальний напис нотаріуса на договорі купівлі-продажу від 09.10.2009 р. не відповідає формі № 28 посвідчувального напису на договорі про відчуження нерухомого майна, який укладається фізичними особами, встановленого Правилами ведення нотаріального діловодства, затв. Наказом Мін`юсту України від 31.12.2008 р. № 2368/5. Так вказаною формою станом на 09.10.2009 р. передбачалось наявність у посвідчу вальному написі фрази «У відповідності до статті 210 Цивільного кодексу України, цей договір підлягає державній реєстрації», проте в договорі купівлі-продажу від 09.10.2009 р. зазначено «у відповідності за статті 182 Цивільного кодексу України цей договір підлягає державній реєстрації».

Відповідно до п. 44. Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Мінюсту України № 20/5 дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Договори щодо належного подружжю на праві спільної сумісної власності майна, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також правочини щодо іншого цінного майна можуть бути посвідчені нотаріусом за наявності письмової згоди другого з подружжя. Згода на укладення такого договору повинна бути посвідчена нотаріально. Про наявність згоди другого подружжя зазначається в тексті договору з посиланням на реєстровий номер, за яким ця згода посвідчена, та дату її посвідчення.

Із п. 9 договору купівлі-продажу від 09.10.2019 р. вбачається, що цей договір укладається за згодою дружини продавця ОСОБА_5 , про що нею складена та підписана заява. Справжність підпису ОСОБА_5 , посвідчена ОСОБА_9 , приватним нотаріусом Сімферопольского міського нотаріального округу 09 жовтня 2009 р.

Однак в порушення п. 44 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в тексті договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р. відсутнє посилання на реєстровий номер, за яким ця згода посвідчена.

Викладені доводи свідчать, що наданий для державної реєстрації договір купівлі- продажу від 09.10.2009 р. не відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, при цьому наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими права на нерухоме майно.

За таких умов, на підставі вимог ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор повинен був відмовити ОСОБА_8 у проведенні державної реєстрації прав власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії та які підлягають поверненню заявнику, зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій.

За п. 16. Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затв. Постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. № 1141 виготовлення електронних копій документів у сфері державної реєстрації прав, поданих у паперовій формі, здійснюється шляхом їх сканування.

Однак, з електронної копії договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р., яка наявна в електронній реєстраційній справі вбачається, що державним реєстратором відсканована фотокопія договору купівлі-продажу, оригінал якого попередньо був прогрітий при фотокопіюванні за допомогою копіювальної техніки, а не оригінал цього документу, оскільки на копії договору зі зворотної сторони проступає напис «ДІЙСНИЙ», який відповідно до п. 5 Опису і зразка спеціального бланка нотаріального документа, затв. Постановою КМУ № 812 від 05 серпня 2009 р. виступає тільки на дійсних бланках при нагріванні, при цьому при скануванні документу, його прогрівання не відбувається.

Крім того, електронна копія договору купівлі-продажу, що міститься в електронній реєстраційній справі є дуже затемненою, що зайвий раз підтверджує, що така електронна копія зроблена з копії документу, а не з оригіналу.

Це вказує, що державним реєстратором проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_8 за відсутності оригіналу договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р., а порушення законодавства при проведенні державної реєстрації договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р. допущені свідомо.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0001329 від 17.04.2018 р. проводився обшук у однієї з фігурантів за адресою АДРЕСА_5 , де в ході обшуку було вилучено документи за допомогою яких здійснювалась реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , що є об`єктом злочину у кримінальному провадженні № 0002819.

Однак, матеріали щодо результату проведення вищезазначеного обшуку та копіїї документів, які мають відношення до незаконної реєстрації права власності на теперішній час виділені в окреме провадження якому присвоєний № 0001785 від 17.05.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність в отримані тимчасовго доступу до документів та носіїв інформації що зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0001785 від 17.05.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_10 за процесуальним керівництвом Одеської місцевої прокуратури № 1.

На теперішній час без отримання тимчасового доступу до вищезазначених документів неможливо встановити важливі обставини та осіб причетних до вчинення злочину, у зв`язку з чим вказані документи мають важливе доказове значення у кримінальному провадженні і в подальшому необхідні для використання в якості доказів.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів та просить розглянути клопотання без його участі та участі осіб у володінні яких знаходяться інформація та документи, так як існує реальна загроза зміни або знищення оригіналів документів.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотання зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що міститься в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Керуючись ст.ст. 159-166 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати слідчому СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , прокурору Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_13 , або слідчому зі слідчої групи, тимчасовий доступ, з можливістю вилучення копій документів та інформації що зберігається на носіях інформації, до матеріалів кримінального провадження № 0001785 від 17.05.2019 р., досудове розслідування у якому здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

Встановити строк дії ухвали протягом 1 (одного) місяця з дня її постановлення.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

04.09.2019