КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1071/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 15.03.2010 за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 22.04.2018, приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи в торгівельному залі магазину "Фора" по вул. Гродненська, 1/35, в м. Києві намагався повторно таємно викрасти майно, що належить ТОВ "Фора" на загальну суму 385 грн 37 коп., однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причини зупинення його на виході працівниками охорони.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини і кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 4 місяці.
В обґрунтування свої вимог прокурор зазначає про незаконність застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, оскільки поза увагою суду залишилися дані про особу ОСОБА_7 . Так останній має 6 непогашених судимостей за вчинення корисливих злочинів. Після звільнення 19.05.2015 з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин проти власності. Наведене, на думку прокурора, свідчить про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який просив залишити вирок без зміни, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.
Відповідно до 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вказані вище вимоги закону України про кримінальну відповідальність.
Так, при призначенні обвинуваченому покарання судом належним чином враховані тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся. Також враховано судом щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , оскільки останній визнав всі обставини скоєного, надав послідовні та правдиві показання. Судом враховано й те, що обставин, які обтяжують покарання, немає, а також фактичні обставини скоєного, зокрема невеликий розмір шкоди, яка могла бути заподіяна обвинуваченим.
Колегія суддів вважає, що остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі ОСОБА_7 є таким, що відповідає вчиненому та особі обвинуваченого.
Апеляційна скарга прокурора містить прохання про призначення обвинуваченому покарання у виді арешту, однак не містить обґрунтування необхідності такого призначення.
При прийнятті рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням судом першої інстанції фактично враховано обставини скоєного кримінального правопорушення, зокрема те, що обвинувачений хотів викрасти майно, вартість якого є невеликою, тяжкість злочину, особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я.
На думку колегії суддів, рішення про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням належним чином мотивоване у вироку та прийнято судом з дотриманням вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, оскільки доводи, що в ній викладені, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Тому, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження - прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

__________________ _________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1071/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 15.03.2010 за ч.2 ст. 190, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження - прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголосити 15 жовтня 2019 року о 10 годині 15 хвилин.

Судді:

__________________ _________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4