ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/1190/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2447/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 09 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , без участі потерпілих, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого на вирок Московського районного суду м. Харкова від 28 05 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком, в якому ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 06 2019 року виправлено описку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 12 10 2017 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, що мешкаэ за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ),

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_7 за вироком Москосвького районного суду м. Харкова від 12 10 2017 року за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 місяці, та остаточно призначено йому покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1770 від 03 05 2018 року в розмірі 572 грн. 00 коп.

Вказано, що запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_7 не обирався.

Визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_7 слід обчислювати з моменту фактичного затримання.

ОСОБА_7 визнаний винним судом та засуджений за те, що він:

на початку серпня 2017 року (точна дата і час не встановлені), знаходячись на загальній кухні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки викрутив із пральної машини СМП-2, яка належала ОСОБА_8 , два двигуна вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 65 від 22 01 2018 року, 500,00 грн. Крім того, з духового шкафа взяв алюмінієву сковорідку зі скляною кришкою, а з антресолі дістав пилосос «Ракета» та дрель-шуроповерт «Vertex», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 65 від 22 01 2018 року, відповідно, 1200,00 грн., 150,00 грн та 765,00 грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на суму 1615,00 грн.

Крім того, ОСОБА_7 наприкінці лютого 2018 року (точна дата і час не встановлені), знаходячись на загальній кухні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав набір інструментів «TOPTUL GCAI8201» (82 предмета), який належав ОСОБА_9 , та вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1770 від 03 05 2018 року, 1987,00 грн. Після чого, ОСОБА_7 із шафи в загальному коридорі зазначеної квартири вільним шляхом викрав шпатель, розміром 60 мм, шпатель 100 мм, шпатель 150 мм, шпатель зубчатий 200мм, шпатель 300 мм, шпатель 350 мм, шпатель 450 мм, шпатель 600 мм, макловицю, розміром 70х30, кисть флейцову, розміром 46 мм, відро оцинковане (об`ємом 10 л), ґрунтовку концентровану «ESKARO» (0,5 л), ножівку по дереву «Сибртех», фарбу акрилову «Ceresit-42» (10 л), які належали ОСОБА_9 , вартість яких не була визначена. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 1987,00 грн.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання та, застосувавши щодо нього положення ст.69 КК України, призначити більш м`яке покарання у виді штрафу. Крім того, при призначенні покарання, просив не застосовувати положення ст.71 КК України.

В обґрунтування своїх доводів зазначив про те, що за наявності ряду обставин, які пом`якшують покарання, судом призначено несправедливе та занадто суворе покарання.

Крім того, на вищевказаний вирок була також подана апеляційна скарга прокурором, від якої останній в подальшому відмовився, надавши до апеляційного суду відповідну заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор вважала оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, просила залишити вимоги апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Жодних клопотань або заяв, які б перешкоджали подальшому розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 зводяться лише до наявності ряду обставин, які, на його думку, пом`якшують покарання, віднісши до них щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування збитків у повному обсязі потерпілій ОСОБА_8 ; домовленість про відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_9 ; збіг важких обставин на час вчинення ним злочину.

Проте, такі доводи є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного вироку, судом першої інстанції в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке віднесене кримінальним законом до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий за аналогічний злочин, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст.66 КК України суд першої інстанції відніс щире каяття у вчиненому та добровільно відшкодовану шкоду потерпілій ОСОБА_8 .

Посилання обвинуваченого на те, що ним досягнуто домовленості із потерпілим ОСОБА_9 суд не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами.

Збіг важких обставин на час вчинення ним злочину, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, не може бути визнано судом як обставина, яка пом`якшує покарання.

Наведені обставини свідчать про те, що судом першої інстанції, при призначенні покарання, в повній мірі враховано обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі.

Апеляційне прохання обвинуваченого щодо незастосування при призначенні покарання положень ст.71 КК України є таким, що суперечить положенням кримінального законодавства України, оскільки при призначені покарання, суд повинен керуватися всіма приписами положень, що містяться у Розділі ХІ КК України.

Крім того, наявність невідбутої частини покарання, призначеної за попереднім вироком, свідчить про підвищену небезпеку обвинуваченого, а також про те, що міра покарання за перший злочин була недостатньою для запобігання вчиненню ним нового злочину. Зазначені обставини і викликають необхідність суворішого підходу до винного при призначенні покарання за новий злочин порівняно з призначенням покарання за сукупністю злочинів.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, призначене обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром є співмірним характеру та змісту вчинених ним протиправних дій, їх небезпечності та наслідкам, відповідає визначеній законом меті, є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, підстави вважати його явно несправедливим внаслідок суворості у колегії суддів відсутні.

Таким чином, підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, при перевірці кримінального провадження в апеляційному порядку колегія суддів не встановила, а тому вважає за необхідне вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається. Тому судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 28 05 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4