Справа № 469/658/19
Провадження № 1-кп-480/307/19
Вирок
Іменем України
11 грудня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївській області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Березанка, Березанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.10.2019 року вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Встановив:

Суд визнав доведеним, що 15.09.2018 приблизно о 16:00 годин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 матеріали відносно якого виділено в окреме провадження за № 0000302, діючи за пропозицією ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої дії та керуючись ними, маючи виниклий злочинний намір на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, таємно, умисно, повторно, зайшовши зі сторони городу, який немає огорожі проникли на територію домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому відкривши незачинені двері проникли до середини приміщення погребу, який знаходиться в приміщенні житлового будинку, звідки здійснили крадіжку бувших у використанні речей, а саме: двох штикових лопат вартістю 40 грн. кожна, загальною вартістю 80 грн., однієї савкової лопати вартістю 35 грн., металевої сокири вартістю 55 грн., металевої драбини висотою 2 метри вартістю 350 грн., належних ОСОБА_6 .
В подальшому, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 520 грн. 00 коп.
Крім того, 09.03.2019 року приблизно о 16.00, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження за № 0000302, маючи умисел на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, таємно, умисно, повторно, прийшли до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де через неогороджену земельну ділянку пройшли на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном умисно, протиправно, повторно через вікно проникли до середини приміщення будинку звідки викрали три алюмінієвих соковижималки Радянського зразку вартістю 265 грн. кожна., загальною вартістю 795 грн., дві алюмінієві мясорубки Радянського зразку вартістю 310 грн. кожна, загальною вартістю 620 грн., двох емальованих каструль обємом 20 літрів вартістю 240 грн. кожна, загальною вартістю 480 грн., алюмінієвих ложок в кількості пятнадцяти штук вартістю 3грн. кожна, загальною вартістю 45 грн., металевої пічки-буржуйки вартістю 150 грн., побутового газового баллону об`ємом 50 літрів вартістю 300 грн., які належать ОСОБА_6 .
В подальшому, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2390 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердивши обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся, що виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильною кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно.
Відповідно до п.1, 2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання підсудному, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно дотримуватися вимог ст.65 КК України, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При призначенні покарання у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину.
Обставин, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо.
Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_4 можливо та доцільно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням обмежень, передбачених ст.76 КК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - один рік шість місяців, не вчинить нового кримінального правопорушення. У відповідності до ст..76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України від 07.10.2019 року відповідно до ст.72 КК України виконувати самостійно.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

11.12.2019