пр. № 1-кс/759/6053/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 в досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 30.01.2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , 2005 р.н., ОСОБА_8 , 2011 р.н, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3, 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2019 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, уродженця м. Біла Церква, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , 2005 р.н., ОСОБА_8 , 2011 р.н, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні № 0000049, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2019 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3, 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст.289 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2019 році, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на території Київської області ОСОБА_10 створено стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію, до складу якої впродовж 2019 року входили: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а також інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи.

До даної злочинної організації увійшли знайомі ОСОБА_10 жителі України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та інші, невстановлені досудовим розслідуванням особи, які були розподілені на організовані групи:

1.Не встановлена досудовим розслідуванням особа очолювала злочинну групу, до складу якої входили ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи;

2.ОСОБА_13 очолював злочинну групу, до складу якої входили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи;

3.ОСОБА_19 , очолював злочинну групу, до складу якої входили ОСОБА_14 та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи;

4.ОСОБА_18 очолював злочинну групу, до складу якої входили ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші, не встановлені на даний час досудовим розслідуванням особи;

ОСОБА_11 очолював злочинну групу, до складу якої входили ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи.

ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 та не встановленій досудовим розслідуванням особі керівник злочинної організації доручив виконувати функції керівників окремих структурних підрозділів злочинної організації (організованих груп), у тому числі за предметною і територіальною ознаками.

Учасники вказаної злочинної організації були об`єднані спільним злочинним умислом та діяли відповідно до планів і завдань, визначених її керівником.

Кожному учаснику злочинної організації було чітко визначено коло обов`язків.

Так, впродовж 2019 року ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення власного та членів злочинної організації, отримав згоду від зазначених учасників злочинної організації як на участь у злочинній організації, так і на участь у вчиненні даною організацією тяжких та особливо тяжких злочинів, здійснював керівництво злочинною організацію для реалізації її планів.

ОСОБА_10 надавав вказівки та розпорядження учасникам злочинної організації знаходити осіб, які займаються підприємницькою діяльністю на території Київської області з метою вимагання від останніх грошових коштів та майна за неперешкоджання їх роботі та під погрозою застосування насильства відносно потерпілих та їхніх близьких родичів. Крім того, ОСОБА_10 надавав вказівки та розпорядження щодо підбору нових виконавців для цієї діяльності.

Зокрема, в коло обов`язків учасників злочинної організації входило:

- надання інформації щодо приватних підприємців, на яких можливо здійснити незаконний вплив, інструктаж з організації злочинної діяльності, суворе керівництво діями учасників злочинної організації за допомогою текстових повідомлень в програмах обміну повідомленнями і телефонних розмов;

- надання грошових коштів для придбання засобів вчинення злочину;

- планування спільної злочинної діяльності;

- конспірація всієї діяльності злочинної організації;

- визначення адрес проживання та місць роботи потерпілих, які займаються підприємницькою діяльністю;

- встановлення сум грошових коштів, які вимагались від потерпілих, а також розміру грошової винагороди членам злочинної організації;

- налагодження корупційних контактів з представниками правоохоронних органів;

- керівництво роботою силового блоку злочинної організації.

ОСОБА_10 планував та координував дії злочинної організації, направлені на незаконне збагачення, зокрема, за рахунок вимагання грошових коштів та майна від потерпілих; за допомогою заздалегідь розробленої схеми повідомляв визначеним особам, які входили до злочинної організації, місця, час зустрічей та номери мобільних телефонів потерпілих, під час яких певне коло визначених осіб, кероване ОСОБА_10 та безпосереднім керівником організованої групи, висловлювали погрози насильства над потерпілими та їх близькими родичами в разі невиплати грошових коштів.

Після створення злочинної організації ОСОБА_10 , як керівник злочинної організації, безпосередньо брав участь у злочинах, вчинюваних такою організацією за наступних обставин.

На виконання поставлених завдань, а також для досягнення планів злочинної організації, ОСОБА_10 упродовж 2019 року на території Київської області призначав керівників структурних підрозділів, які здійснювали координацію роботи певного кола осіб, що визначали із злочинної організації осіб, які будуть вчиняти вимагання грошових коштів від потерпілих.

Схема вимагання грошових коштів полягала у наступному. ОСОБА_10 отримував від учасників злочинної організації або осіб, яким було заборговано грошові кошти, адреси, анкетні дані та номери мобільних телефонів осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, та передавав вказану інформацію керівникам структурних підрозділів, а ті в свою чергу визначали хто буде займатися погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами в разі невиплати грошових коштів, тим самим вчиняючи вимагання організованою групою.

В подальшому, на виконання вказівок ОСОБА_10 , керівник визначеної організованої групи або уповноважений ним учасник такого злочинного угрупування зустрічався з потерпілими, погрожували насильством щодо них та їхніх близьких родичів, отримували грошові кошти та обертали їх на свою користь, розподіляючи між членами злочинної організації з метою протиправного збагачення.

ОСОБА_10 , відповідно до своєї ролі, самостійно розподіляв розміри грошових винагород між керівниками організованих груп та іншими учасникам злочинної організації, яких він залучав до злочинної діяльності, з частки грошових коштів, отриманих від потерпілих.

Крім цього, досудовим розслідуванням установлено, що на початку січня 2019 року не встановлена досудовим розслідуванням особа на території м. Біла Церква Київської області створила організовану групу, до складу якої увійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи, та протягом січня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, вчиняли вимагання грошових коштів у сумі 1 100 000 грн. від потерпілого ОСОБА_20 з погрозами насильства над потерпілим чи його близьким родичами.

Відповідно до відведених ролей, які полягали у здійсненні психологічного тиску шляхом висловлення погроз насильством над потерпілим чи його близькими родичами кожним з учасників організованої групи під час численних телефонних дзвінків та особистих зустрічей, ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, систематично, протягом тривалого часу вимагали від ОСОБА_20 сплатити їм 1 100 000 грн. в рахунок сплати неіснуючого боргу ОСОБА_21 , який протягом 2018 року був клієнтом потерпілого.

Крім цього, досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з червня 2019 року, точного досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 , як керівник злочинної організації, доручив організованій групі, яку очолив ОСОБА_18 та до складу якої увійшли ОСОБА_14 , та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи, а також організованій групі, яку очолив ОСОБА_17 та до складу якої увійшли ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи, в період часу з червня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, до 27.07.2019 на території Київської області, організувати щомісячне вимагання грошових коштів у сумі від 20 000 грн. до 300 000 грн. за неперешкоджання веденню господарської діяльності ТОВ «Лінії Контрактів», з погрозами насильства над працівниками товариства чи їх близьким родичами, пошкодження майна ТОВ «Лінії Контрактів» та блокуванням господарської діяльності товариства.

Відповідно до відведених ролей, які полягали у здійсненні психологічного тиску шляхом висловлення погроз насильством над представниками потерпілої особи чи їх близькими родичами кожним з учасників двох організованих груп під час численних телефонних дзвінків та особистих зустрічей, ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, систематично, протягом тривалого часу вимагали від ОСОБА_22 та ОСОБА_23 як представників потерпілої особи ТОВ «Лінії Контрактів», сплачувати їм щомісячно по 5 000 грн. з п`яти АЗС товариства, які знаходились на території м. Біла Церква та Білоцерківського району Київської області, та по 10 000 грн. з двадцяти п`яти АЗС товариства, які знаходились на решті території Київської області.

27.07.2019 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.

29.07.2019 Святошинським районним судом м. Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

14.08.2019 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.1 ст.255, ч.4 ст.189 КК України.

18 вересня 2019 року до Святошинського районного суду міста Києва скеровано клопотання про продовження строку досудового розслідування до шести місяців, тобто до 27.01.2020 року.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 21 вересня 2019 р. клопотання про продовження строку досудового розслідування до шести місяців, тобто до 27.01.2020 року задоволено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, українець, громадянин України, з вищою освітою (бакалавр), одружений, ФОП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_20

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_22

-Протоколом обшуку від 27.07.2019 року

-Протоками впізнання особи по фотознімках;

-Протоколами вручення грошових коштів;

-Матеріали проведених негласними слідчих розшукових дій;

та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, а також на те, що на даний час продовжено час строк досудового розслідування, продовжується проведення необхідних слідчих дій щодо проведення досудового розслідування за даним кримінальним провадженням. Крім того, прокурор обґрунтовуючи наявність ризиків за ст.177 КПК України, вказував на те, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Прокурор зазначав, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, пов`язаних із погрозами застосування насильства, просить не визначати підозрюваному розмір застави, у випадку задоволення поданого клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо наявності в матеріалах справи доказів які вказують на обґрунтованість підозри, заперечували щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважаючи підозру необгрунтованою, просили застосувати відносно підозрюваного міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, а у разі обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановити розмір застави, вказували на те, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його дружина є уродженкою Казахстану і не має на території України родичів, а тому присутність в родині чоловіка є необхідною для повноцінного існування їх родини. Вказували, що прокурором не обгрунтовано наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання про продовження міри запобіжного заходу вважає, що у відношенні підозрюваного слід застосувати такий запобіжний захід як продовження тримання під вартою з наступних підстав.

Відповідно до ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років.

Санкцією ч. 1 ст. 255 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Санкцією ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п. 3 - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 - перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011)..

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюванного ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: оскільки будучи обізнаними про можливу міру покарання, яка загрожує останньому у разі його засудження, може переховуватися від суду

Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_24 суд виходить із того, що на теперішній час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування о від суду, оскільки будучи обізнаними про можливу міру покарання, яка загрожує йому у разі його засудження, може переховуватися від суду, а також він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час у суду не має достовірних даних, щодо обставин на які послався підозрюваний як на такі що перешкоджають перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються підозрюваному, суд приходить до висновку про наявність на даний час підстав для продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

Крім того, суд, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, підставою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положення п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод» передбачає законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід зазначити, що при розгляді даного клопотання слідчим суддею не здобуто обґрунтування можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про зміну повідомленої підозри та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу.

Ураховуючи спосіб вчинення кримінальних правопорушень (із застосуванням насильства, погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, із використанням вогнепальної зброї), які інкримінуються останньому, до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів) та переховування від органу досудового розслідування та суду.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. А тому слідчий суддя приходить до висновку, щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 184, 197,199, 219, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвала слідчого судді діє до 21 листопада 2019 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1