Справа № 464/3750/19
пр.№ 1-кп/464/502/19
У Х В А Л А

13 листопада 2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0001798 від 14.07.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001798 від 14.07.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України так як обвинувачений ОСОБА_5 пройшов добровільне лікування від наркоманії.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Прокурор вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності слід відмовити, так як він звернувся за лікуванням лише після повідомлення йому про підозру, тобто таким чином бажає уникнути від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.

Так, ч.4 ст.309 КК України, передбачає спеціальні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, у випадку, якщо особа, добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Тобто, дана норма передбачає два обов`язкові елементи, за яких особу можливо звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України: добровільність звернення до лікувального закладу та початок її лікування від наркоманії.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» №4 від 26.04.2002 передбачено, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Судом встановлено та підтверджується довідкою КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 30.07.2019 №411,що ОСОБА_5 з 15.07.2019 по 24.07.2019 перебував на лікуванні в стаціонарному відділенні №1 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень». Діагноз: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання кількох лікарських засобів та інших психоактивних речовин (амфетамінів, канабіноїдів). Вживання речовини, пов`язане зі шкодою здоров`я. На лікування звернувся добровільно. Рекомендовано спостереження в лікаря-нарколога.

Вказані обставини також підтверджені листом-відповіддю КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 03.10.2019 №492, при цьому повідомлено, що ОСОБА_5 перебуває на профілактичному обліку в ЛОМЦПтаТУ з 25.07.2019.

Водночас, згідно відповіді на запит КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 15.07.2019 №3040, ОСОБА_5 , 2000р.н., проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 на обліку не перебуває.

Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 №62/95-ВР медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз «наркоманія», потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.

При прийнятті рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України суд бере до уваги те, що в довідці КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» вказано, що ОСОБА_5 проходив лікування в стаціонарному відділенні з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання кількох лікарських засобів та інших психоактивних речовин (амфетамінів, канабіноїдів), в той час як в силу Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР таке лікування проводиться з метою встановлення діагнозу «наркоманія». Відповідно до Порядку проведення медичного огляду та медичного обстеження осіб, які зловживають наркотичними засобами або психотропними речовинами, затверджений наказом МОЗ України та МВС України від 16.06.98 N 158/417, діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультативною комісією наркологічного закладу, де проводиться медичне обстеження.

В даному випадку стороною захисту не надано фактичних доказів про встановлення ОСОБА_5 діагнозу «наркоманія» та даних про проходження ним відповідного лікування.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до лікувального закладу після його фактичного затримання, перебував на лікуванні в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» протягом десяти днів з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання кількох лікарських засобів та інших психоактивних речовин, при цьому діагноз: наркоманія останньому не встановлений, відтак суд не знаходить підстав для застосування ч.4 ст.309 КК України та вважає, що звернення обвинуваченого до лікувального закладу мало на меті ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності за інкримінований злочин, що об`єктивно підтверджується вищенаведеними відомостями.

Керуючись ст.ст.288 КПК, ч.4 ст. 309 КК України суд.-

п о с т а н о в и в :

в задоволені клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0001798 від 14.07.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України відмовити.

Повний тест ухвали суду складено 13.11.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1