Справа№ 340/439/19
Судове провадження № 1-кп/340/101/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2019 за №0000083, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2019 за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки, покарання за вироком не відбув, зареєстроване місце проживання за адресою: с Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 20.05.2019 приблизно о 18.00 год., перебуваючи на відкритій місцевості поблизу пасовища в присілку Підобіч, смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав із території пасовища велику рогату худобу належну ОСОБА_6 , а саме: дві корови вагою 400 кг та 300 кг, а також телицю вагою 150 кг, які належали ОСОБА_6 , чим заподіяв шкоду потерпілому на загальну суму 20950,00 гривень. Таким чином скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні злочину визнав повністю. Суду показав, що 20.05.2019 він перебував в присілку Підобіч, смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, де на загородженому посовищі побачив велику рогату худобу, яка там випасалася. Кому вона належала, на той час він не знав, однак вирішив викрасти дві корови та телицю. Відчинивши ворота, він вивів із пасовища велику рогату худобу та перегнав її неподалік свого місця проживання на території приймального пункту ОСОБА_7 . Після цього, він зателефонував власнику приймального пункту та запропонував придбати три одиниці великої рогатої худоби, пояснивши, що така належить йому. В ході телефонної розмови вони домовилися про зустріч наступного дня, однак ввечері цього ж дня до нього прийшов потерпілий ОСОБА_6 , сказав, що корови належать йому і він їх добровільно повернув потерпілому. Приблизно через тиждень, до нього прийшли працівники поліції та розпочали досудове розслідування. На даний час у вчиненому щиро розкаюється, усвідомив негативні наслідки скоєного, пообіцяв у майбутньому не вчиняти кримінальних правопорушень та просить призначити йому покарання у виді штрафу. Запевнив, що на даний час отримує неофіційні доходи, які дозволяють йому сплати штраф.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, погоджуються із кваліфікацією діянь, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведеною повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 20950,00 гривень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, активне сприяння органам слідства та суду у швидкому розслідуванні злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Крім цього, суд враховує, що він раніше судимий, вчинив новий злочин не відбувши покарання за попереднім вироком суду, згідно досудовою доповіддю органу пробації ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється, як дуже висока, його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. В той же час, обвинувачений являється особою молодого віку, на обліках в наркологічному диспансері та в психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся в судовому засіданні, негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, відшкодував заподіяну злочином шкоду одразу по виявленню потерпілим його неправомірних діянь, ще до моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і на даний час потерпілий не має жодних претензій до обвинуваченого, просить його суворо не карати.

А тому враховуючи дані обставини, а також позицію обвинуваченого щодо наявності у нього доходів, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і такому сприятиме покарання у виді штрафу в максимальному розмірі передбаченому санкцією статті.

При цьому, суд враховує, що обвинуваченим вчинено новий злочин до моменту відбуття покарання за вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2019 у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Разом з тим, оскільки йому за даним вироком суду обирається покарання у виді штрафу, який у відповідності до вимог ч.3 ст.72 КК України підлягає окремому виконанню, а відтак вказані покарання не можуть складатися за сукупністю вироків.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок (одна тисяча сімсот гривень нуль копійок).

У відповідності до вимог ч.3 ст.72 КК України призначене основне покарання у виді штрафу за цим вироком не підлягає складанню за сукупністю вироків з покаранням призначеним за вироком Верховинського районного суду від 13.03.2019 і виконується самостійно.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1