УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2019 Справа №607/23866/19

провадження №1кс/607/13593/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 21 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000083 від 29 травня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 365 КК України, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 21 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000083 від 29 травня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 365 КК України, оскільки вважає її незаконною, враховуючи наступне.

29.05.2015 р. прокуратурою Тернопільської області, на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 22.05.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 внесені відомості за заявою ОСОБА_4 з приводу того, що співробітники УМВС України в Тернопільській області 17.04.2015 та 26.04.2015 умисно заподіяли йому сильний фізичний біль, фізичне і моральне страждання шляхом мучення та інші насильницькі дії з метою примусити його вчинити дії, що суперечать його волі, з метою отримання від нього визнання та покарати за дії, у скоєнні яких він безпідставно підозрюється, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України.

06.06.2015 р. прокуратурою Тернопільської області на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 22.05.2015р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 відомості за заявою ОСОБА_4 з приводу того, що співробітники УМВС України в Тернопільській області 17.04.2015р. завідомо незаконно затримали його, що спричинило тяжкі наслідки його здоров`ю, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.371 КК України.

29.06.2015 року кримінальні провадження № 0000084 від 29.05.2015р. відповідно до вимог ст. 217 КПК України об`єднано з кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083.

29.07.2015 р. за результатами проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було прийнято рішення про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст. 248 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників УМВС України в Тернопільській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127, ч.3 ст.371 КК України.

27.08.2015р. постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження прокурором у кримінальному провадженні скасовано, а матеріали повернуто для організації подальшого досудового розслідування.

Крім того, 08.09.2015р. прокуратурою м. Києва внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 відомості за заявою ОСОБА_4 з приводу перевищення співробітниками УМВС України в Тернопільській області своїх службових повноважень під час його затримання та доставлення до суду, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого. 1 ст.365 КК України.

30.09.2015р. кримінальні провадження № 0001030 від 08.09.2015 відповідно до вимог ст. 217 КПК України об`єднано з кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2015 за № 0000083.

Відповідно до ст. 55 Кримінального процесуального кодексу України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 є потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні з моменту подання заяви про злочин відносно нього, проте останній навіть не був допитаний.

Натомість, всупереч вимогам КПК, слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 21.12.2015р. винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000083 від 29.05.2015 по факту катування ОСОБА_4 працівниками УМВС України в Тернопільській області, перевищення ними своїх службових повноважень, а також його незаконного затримання, у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127, ч.3 ст. 371, ч.1 ст. 365 КК України.

При цьому прокуратурі Тернопільській області достовірно відомо, що ОСОБА_4 з 2016 року по цей час, з відома органів досудового слідства та прокуратури, перебуває на лікуванні в Федеративній Республіці Німеччині.

Ордер правоохоронних органів Тернопільської області на затримання з метою подальшої екстрадиції ОСОБА_4 . Колегією з кримінальних справ Вищого земельного суду міста Штутгард (Німеччина) від 07.09.2017 року анульовано.

За таких обставин ОСОБА_4 в Німеччині видані документи на постійне перебування в цій країні.

Крім того, із листа Секретаріату Комісії з контролю матеріалів Інтерполу від 19.02.2019 року № CCF/108/R497.18 відомо, що під час 107-ї сесії Комісії по контролю матеріалів Інтерполу, яка проходила з 28 січня по 1 лютого 2019 року, Комісія розглянула запит адвоката в інтересах ОСОБА_4 , згідно з процедурою, викладеною у листі Комісії від 19 червня 2018 року. Після ретельного дослідження наявних відомостей Комісія дійшла висновку, що запитувані дані (щодо ОСОБА_4 ) викликають питання щодо відповідності застосовним правилам. У результаті цього було прийнято рішення про те, що зберігання цих даних (щодо ОСОБА_4 ) в Інформаційній системі Інтерполу не відповідає правилам Інтерполу, а отже данні треба видалити. Також із цього листа слідує, що це рішення Комісії по контролю файлів було передано у Генеральний секретаріат Інтерполу, який видалив запитувані (українськими правоохоронними органами) дані (щодо ОСОБА_4 ) з матеріалів Інтерполу 11 лютого 2019 року. Генеральний секретаріат Інтерполу повідомив Національні центральні бюро (НЦБ) Інтерполу про те, що: - у рамках виконання рішення, прийнятого Комісією із контролю матеріалів Інтерполу Генеральний секретаріат видалив інформацію, яка стосується ОСОБА_4 ; - будь яке міжнародне поліцейське співробітництво з використанням каналів Інтерполу в цьому випадку не буде відповідати Статуту і Регламенту Інтерполу.

До листа Секретаріату Комісії по контролю матеріалів Інтерполу від 19.02.2019р. № CCF/108/R497.18 додано заяву Інтерполу вих. № LA/51117-932 від 15.02.2019 про те, що «Генеральний секретаріат Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол цим засвідчує, що станом на вказану дату ОСОБА_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є оголошеним у розшук Інтерполу і не є включеним до циркулярів Інтерполу про розшук, арешт і видачу».

ОСОБА_4 готовий надати пояснення з будь-яких питань, які стосуються обставин кримінального провадження №0000083 від 29.05.2015, у спосіб передбачений кримінально-процесуальним законодавством України, у тому числі і шляхом відеоконференції.

Своїми діями щодо безпідставного винесення постанови про закриття кримінального провадження, слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 порушив вимоги ст.ст. 2, 7, 9 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, адвокат ОСОБА_3 просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів наведених у ній та просить її задовольнити.

Слідчий в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, заслухавши доводи адвоката, дослідивши матеріали скарги та витребуванні матеріали кримінального провадження №0000083, приходить до наступного висновку.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 21 грудня 2015 року кримінальне провадження №0000083 від 29 травня 2015 року, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 365 КК України закрите у зв`язку із відсутністю в діях працівників УМВС України в Тернопільській області ознак складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 365 КК України.

Враховуючи, що оскаржувану постанову адвокат ОСОБА_3 отримав 26 вересня 2019 року, слідчий суддя вважає, що строк подання скарги не пропущений.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є передчасною, враховуючи наступне.

Як вбачається із матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 04 червня 2015 року та 25 вересня 2015 року звертався із клопотаннями про проведення слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, які, згідно відповіді слідчого, були задоволені. Проте, вказані у клопотанні адвоката слідчі та процесуальні дії, окрім допиту свідка ОСОБА_8 , проведені не були.

Крім цього, 22 червня 2015 року у даному кримінальному провадженні, в прядку ст. 36 КПК України, старшому слідчому СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 прокурором ОСОБА_9 надано вказівки, які у відповідності до ч. 4 ст. 40 КПК України, є обов`язковими для виконання. Однак слідчий надані вказівки не виконав, необхідні слідчі та процесуальні дії не провів.

Також, під час здійснення досудового розслідування слідчим не допитано ОСОБА_4 , який звертався із заявами про вчинення відносно нього злочинів. Відповідно до матеріалів кримінального провадження слідчий двічі, 28 серпня 2015 року та 12 жовтня 2015 року виносив постанови про проведення процесуальних дій на іншій території, а саме допит ОСОБА_4 . Однак, вказані постанови не були виконані, оскільки в першому випадку заявник знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні невідкладної кардіології Київської міської клінічної лікарні №1 та з ним не можна було проводити слідчі дії, а в другому випадку ОСОБА_4 із лікувального закладу було виписано. Жодних інших дій, в тому числі шляхом направлення повісток по місцю проживання, чи повідомлення його іншим шляхом, для допиту ОСОБА_4 слідчим вчинено не було.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час оскаржувана постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 21 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000083 від 29 травня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 365 КК України є передчасною та підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 21 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000083 від 29 травня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 365 КК України задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 21 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000083 від 29 травня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 365 КК України скасувати.

Копію ухвали направити в прокуратуру Тернопільської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1