Справа № 132/3101/19
Провадження №1-кп/132/297/19
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
03.10.2019

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 20.08.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Хотин, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , освіта середня, згідно ст. 89 КК України не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнається судом доведеним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Починаючи з 27.04.2017 року солдат ОСОБА_3 безперервно проходить військову службу у Збройних Силах України.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 43 від 28.08.2017 року солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду розвідника-радіотелефоніста 2-го відділення 2-го взводу роти глибинної розвідки військової частини НОМЕР_1 .

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказом командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 09 год. 00 хв. у особового складу починається ранковий огляд та о 18 год. 00. хв. завершується робочий день.

Однак, 12 червня 2018 року у солдата ОСОБА_3 виник злочинний умисел тимчасово ухилитися від проходження військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з метою тимчасового незаконного ухилення від військової служби, без поважних причин, в умовах особливого періоду, маючи об`єктивну можливість прибути вчасно на військову службу, не з`явився 12.06.2018 року о 09:00 год. на ранкове шикування особового складу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Переслідуючи злочинний умисел на тимчасове ухилення від проходження військової служби, солдат ОСОБА_3 перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, доки 12.08.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.06.2019 року не був затриманий працівниками Хмельницького ВП ГУНП у Хмельницькій області.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2017 року № 43 його зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду розвідника-радіотелефоніста 2-го відділення 2-го взводу роти глибинної розвідки військової частини НОМЕР_1 .

Однак, 12 червня 2018 року о 09 год. 00 хв., з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах воєнного стану не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , до 12.08.2019 року, тобто до моменту затримання працівниками Хмельницького ВП ГУНП у Хмельницькій області.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), є вірною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , згідно ст. 89 КК України не судимий, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі і відповідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком. Згідно ч. 1 п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід на досудовому слідстві до обвинуваченого ОСОБА_3 обирано у виді цілодобового домашнього арешту.

В ході судового розгляду справи встановлено, що витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік. Згідно ч. 1 п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований, згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.08.2019 року, до засудженого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: