Справа № 138/1059/19
Провадження №11-кп/801/891/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 20.02.2019,
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армянськ Автономна Республіка Крим, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, непрацюючого, ІПН НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 07.07.1994 Красноперекопським міським судом АР Крим за ч.2 ст.140, ст.145, 42 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;
- 27.08.1996 Красноперекопським міським судом АР Крим за ч.2 ст.141, ч.3 ст.82, ч.1 ст.89, ч.2 ст.206, ст.107, ст.180, ст.42 КК України (1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 15.02.2002 Красноперекопським міським судом АР Крим за ч.1 ст.119, ст.71 КК України до 3 років 11 місяців 9 днів позбавлення волі;
- 28.07.2006 Армянським міським судом АР Крим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.296, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;
- 23.08.2011 Ялтинським міським судом АР Крим за ч.3 ст.289 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 11.02.2019 звільнений з виправної колонії на підставі ч.3 ст.81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком покарання 24 дні, згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.02.2019, -
- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125, ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст. 187 КК України і обрано йому покарання:
-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт;
-за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст.187 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 70, 72 КК України покарання за сукупністю злочинів визначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 23.08.2011, визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців 10 днів.
Строк покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту затримання 20 лютого 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено раніше обраний тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Відмовлено в задоволені позову в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 669 грн.05 коп. В частині стягнення моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.
Також даним судом рішенням вирішені питання про речові докази та судові витрати.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2019 року виправлено описку у вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року по кримінальному провадженню №0000123 від 20.02.2019 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, а саме викладено третій абзац резолютивної частини вироку в такій редакції:
На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 23.08.2011, визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців 10 днів.
Дана ухвала суду є невід`ємною частиною вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.05.2019.
Вироком суду першої інстанції встановлено, що 20.02.2019 близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_7 знаходився неподалік будинку №24 по вул. Київській у м. Могилів-Подільському Вінницької області, в ході спілкування з ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не стримуючи своїх емоцій, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, кулаком правої руки умисно завдав два удари по правій частині обличчя ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №56 від 27.02.2019 у ОСОБА_10 мали місце такі тілесні ушкодження: синці на повіках правого ока з крововиливом у білковій оболонці даного ока у зовнішнього кута, та синець із забиттям м`яких тканин в дільниці правої щоки, які утворились від дії тупого предмета, по механізму удар, даний механізм утворення тілесних ушкоджень відповідають механізму нанесення тілесних ушкоджень, на які посилається потерпілий, можливо, 20.02.2019 та належать усі у сукупності та кожне окремо до категорії легких тілесних ушкоджень.
Такі дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Крім того, ОСОБА_7 , знаходячись в цей же день та час, неподалік будинку №24 по вул. Київській у м. Могилів-Подільському Вінницької області, у ході спілкування з ОСОБА_11 у останнього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки та мобільного телефону марки «Nokia RM -1110 DUAL Sim» чорного кольору, належних останній. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, завдав рукою один удар у ділянку голови ОСОБА_11 ззаду, після чого завдав ногою два удари у ділянку її спини ззаду та почав виривати у останньої з рук вказаний вище мобільний телефон та сумку з гаманцем у середині. Однак, вказаний злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 .. Обвинувачений не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки потерпіла ОСОБА_11 чинила значний опір, а також ОСОБА_7 помітив, що за його злочинними діями спостерігав свідок. Після чого ОСОБА_7 з місця події зник.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №51 від 21.02.2019 у ОСОБА_11 мали місце такі тілесні ушкодження: слабо виражений синець по хребту на рівні 5-6 ребер, який утворився від дії тупого предмета, можливо 20.02.2019 та належить до категорії легких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку експерта №164 від 29.03.2019 ринкова вартість бувшого у використані мобільного телефону марки «Nokia RM -1110 DUAL Sim» чорного кольору у справному стані станом на 20.02.2019 могла становити 416 грн. 67 коп.. Ринкова вартість наданої на експертизу жіночої сумки чорного кольору марки « Massini Rossa» станом на 20.02.2019 могла становити 100 грн.. Ринкова вартість наданого на експертизу жіночого гаманця чорного кольору невідомої марки станом 20.02.2019 могла становити 38 грн. 33 коп..
Своїми умисними діями ОСОБА_7 намагався завдати потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 555 грн. 00 коп.
Такі дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
20.02.2019 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля гаражного приміщення № НОМЕР_2 неподалік будинку №6 по вул. Грецькій у м. Могилів-Подільському Вінницької області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, підійшов ззаду до ОСОБА_9 , та тримаючи у правій руці камінь, наніс ним один удар в ділянку голови останнього ззаду, спричинивши тілесні ушкодження, намагався вирвати у ОСОБА_9 сумку, в середині якої знаходився мобільний телефон марки «Sigma X- trem IT 67 Dual Sim Black». Помітивши, що за його злочинними діями спостерігає свідок, ОСОБА_7 з місця події зник.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №57/18 від 28.02.2019 у ОСОБА_9 мали місце такі тілесні ушкодження: рана в потиличній дільниці декілька вліво від середньої лінії, яка утворилась від дії тупого предмета, по механізму удар, яким міг бути і камінь, можливо 20.02.2019 та належить до категорії легких тілесних ушкоджень, яке спричиняє короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб.
Згідно висновку експерта №164 від 29.03.2019 ринкова вартість бувшого у використані мобільного телефону марки «Sigma X- trem IT 67 Dual Sim Black» в справному стані станом на 20.02.2019 могла становити 750 грн.. Ринкова вартість наданої на експертизу чоловічої сумки коричневого кольору «Louis Vuitton» станом на 20.02.2019 могла становити 199 грн.67 коп..
Своїми умисними діями намагався завдати потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 949 грн. 67 коп..
Такі дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю, він та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд першої інстанції встановив, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, тому суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілих, свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити йому призначене покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду, обіцяє не порушувати та поважати закон України.
Апеляційна скарга мотивована тим, що звільнившись з місць позбавлення волі, він став на облік у військомат і робив паспорт. В подальшому у нього вкрали особисті речі та документи з грошима. Просить врахувати зазначене, а також те, що в ході слідства він допомагав як слідчому, так і в суді, злочин до кінця доведено не було. За вчинений ним злочин дуже розкаюється.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 змінити та призначити йому менш суворе покарання ніж обране судом.
В доводах апеляційної скарги посилається на невідповідність призначеного судом покарання особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація не оспорюються. Вважає, що судом не було взято до уваги повне визнання вини засудженим, негативне відношення до скоєного та відсутність від частити потерпілих вимог матеріального та морального характеру.
Інші учасники кримінального провадження вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 та ухвалу цього ж суду від 14.06.2019 про виправлення описки у вироку від 13.05.2019 щодо ОСОБА_7 в апеляційному порядку не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подані ними апеляційні скарги підтримали та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на викладені у них доводах.
Прокурор ОСОБА_6 просив подані апеляційні скарги залишити без задоволення у зв`язку з їх необґрунтованістю, а вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, не повідомили апеляційний суд про причини своєї неявки, обвинувачений, його захисник та прокурор не заперечували проти судового розгляду у відсутність вказаних осіб, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України КПК України судовий розгляд відбувся у їх відсутність.
Письмових заперечень на подані апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не також надходило.

Мотиви суду
Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Крім того, при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції відповідно вимог ч. 3 ст. 349, ст. 404 КПК України не підлягають.
Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про те, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні через невідповідність, на їх думку, призначеного судом покарання, особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.
Так, відповідно до вимог статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, з - поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст. ст. 65-67 КК України та взяв до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також особу обвинуваченого. Зокрема, судом враховано те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості, а злочини, передбачені ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 187 КК України, є тяжкими злочинами. Також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, не працює, одружений.
Судом встановлені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, які обтяжують його покарання - рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 23.08.2011 засуджений за ч.3 ст.289 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 11.02.2019 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 24 дні. Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 125, ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст. 187 КК України по даному кримінальному провадженню скоїв під час невідбутої частини покарання за вироком від 23.08.2011 року, що дає суду підстави під час визначення остаточної міри покарання ОСОБА_7 застосувати ст. 71 КК України.
Таким чином, колегія суддів переконана, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що за встановлених судом обставин кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, особи обвинуваченого, його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначив йому покарання в межах санкцій ч.1 ст. 125, ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст. 187 КК України.
Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
На думку колегії суддів, у даному випадку саме такий вид та розмір покарання для ОСОБА_7 буде необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, тому не вбачає достатніх підстав для його зміни, як того просять у своїх апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 403, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді/підпис/

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_2