Справа № 314/3576/19
Провадження № 1-в/314/1109/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Любимівка, Гуляйпільський район, Запорізька область, громадянина України, освіта середньо-технічна, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)24.12.2014 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.289, ст.ст. 77,75,76 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
2)18.11.2015 року Приморським районним судом Запорізької області за ч.2ст. 162, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та штрафу у сумі 850 грн.,
По даній справі засуджений: 07 грудня 2015 року вироком Приморського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 гривень. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.04.2016 року, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.11.2015 року по 08.01.2016 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 17.11.2015 року, кінець строку: 26.09.2020 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшла заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений в судовому засіданні на заяві наполягав, просив задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як він у скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Представник адміністрації у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 26.02.2016 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 26.01.2019 року відкрилась пільга для розгляду ст. 81 КК України. За час відбування покарання характеризується наступним чином: відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, які були накладені на засудженого, зняті та погашені у встановленому законом порядку, а тому вони не повинні враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто ОСОБА_3 вважається таким, що не має стягнень, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має чотири заохочення, на виробництві установи працевлаштований електриком житлової зони, до праці ставиться добре, постійно залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до вказаних робіт ставиться задовільно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи.
Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України,дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
заяву засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Приморського районного суду Запорізької області від 07.12.2015 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.04.2016 року, на невідбутий строк, що складає 10 місяців 26 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

31.10.2019