В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2019 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою спеціальною освітою,само зайнята особа,зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимого

10.10.2002 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;

16.10.2002 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців;

28.12.2004 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 17.11.2006 умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 15 днів;

24.04.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст. ст. 69,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 14.10.2009 року по відбуттю строку покарання;

04.05.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;

10.01.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України. Звільнився 22.03.2013 року умовно-достроково, невідбутий термін 10 місяців 28 днів,

20.02.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185,ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;

15.04.2019 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185,ст.70 ч.4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки 2 місяця

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27.12.2018 року о 10.40 год. ОСОБА_4 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів,повторно,знаходячись у торгівельному залі ТОВ «ТК «Економ плюс» по пр.Моторобудівників 3 в м.Запоріжжі,переконавшись,що за його діями ніхто не спостерігає,шляхом вільного доступу з торгівельної полиці таємно викрав майно,що належить ТОВ «ТК «Економ плюс»(),а саме:

-2 упаковки кави «Якобз Монарх мелена Інтенс» вагою по 450 гр.по ціні 92 гр.54 коп.за 1 упаковку

-3 упаковки кави «Якобс монарх розчинний» вагою по 120 гр.по ціні 84 гр.76 коп.за 1 упаковку

-цукерки «Рафаелло Піатта» вагою 240 гр.вартістю 117 гр.,

а всього на суму 579 гр.44 коп.,після чого сховав викрадене майно до полімерного пакету та попрямував до виходу з магазину,проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин,що не залежать від його волі,оскільки був зупинений працівником охорони магазину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю. Пояснив,що 27.12.2018 р.вранці він поїхав на роботу,де мав отримати зарплату,проте грошей не виплатити,через що він опинився у скрутному матеріальному становищі та задля отримання готівки вирішив вкрасти щось у магазині,щоб потім продати на ринку.За викладений у обвинувальному акті обставин він у торгівельному залі ТОВ «ТК «Економ плюс» по пр.Моторобудівників 3 в м.Запоріжжі,переконавшись,що за його діями ніхто не спостерігає, з торгівельної полиці таємно викрав 2 упаковки кави «Якобз Монарх мелена Інтенс» , упаковки кави «Якобс монарх розчинний» ,цукерки «Рафаелло Піатта» ,які поклав у пакет та без оплати товару попрямував на вихід з магазину,але його з викраденим майном зупинив охоронець та викликав поліцію.У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорювала.

Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз*яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка),вчинене повторно,яке не було доведено до кінця з причин,що не залежали від волі особи,яка його вчинила.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий,однак має постійне місце проживання,неофіційно працює як само зайнята особа,тяжких наслідків від його дій не настало.

Обставиною,яка пом*якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям,послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,своїми активними діями сприяв органам слідства з`ясувати обставини вчинення злочину.

Потерпіла особи не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого,викрадене майно повернуто у повному обсязі.

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави при призначенні покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України для застосування ст.75 КК України,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання,але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

При призначенні обвинуваченому остаточного покарання,необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України,оскільки ним вчинено кілька злочинів,що утворюють сукупність,вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 15.04.2019 р.він був засуджений за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком ,до постановлення вказаного вироку вчинив злочин 27.12.2018 р.,за який не був засуджений.

Відповідно до обвинувального акту,процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речовими доказами по даному провадженню,виходячи із змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування,до справи долучені відео файли із записом камер спостереження,які належить залишити у кримінальному провадженні протягом часу його зберігання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів призначити покарання ОСОБА_4 шляхом складання з невідбутим покаранням за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 15.04.2019 р.у виді позбавленні волі строком на 3 роки 4 місяці.

Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 2 роки 3 місяці не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-відео файли із записом камер спостереження належить залишити у кримінальному провадженні протягом часу його зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1