Провадження № 1-кс/161/9154/19
У Х В А Л А
про часткове задоволення клопотання про арешт майна

м. Луцьк 05 листопада 2019 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 , представника власників майна адвоката ОСОБА_5 , власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду 29.10.2019,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна (перелік якого вказаний в клопотанні), вилучених 29.10.2019 в ході проведення огляду.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 11.07.2019 до ЄРДР за №0000025 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.321-1 КК України.

Під час огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 29.10.2019 виявлено та вилучено телефони, банківські картки, ноутбуки, телефони, флеш носій, аркуш паперу та блокнот, які постановою слідчого від 29.10.2019 визнано речовими доказами, оскільки вони зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, думка власників майна та їх представника, які, кожен зокрема, заперечували щодо накладення арешту на майно, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити частково.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що вказані в клопотанні речі були вилучені 29.10.2019 в ході проведення огляду, клопотання подано до суду 31.10.2019, що стверджується поштовим конвертом, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ст.171 КПК України, дотримано.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для арешту майна: зокрема аркуша паперу з відомостями про переказ коштів на гр. ОСОБА_6 , блокнота зеленого кольору з чорновими записами, а тому з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді даних речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тому на нього слід накласти арешт, з забороною користування та розпорядження.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст.168 ч.2 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Так, в ухвалі суду від 25.10.2019 не зазначено конкретних ознак електронних інформаційних систем, мобільних терміналів, які підлягають вилученню і які мають значення для кримінального провадження, оскільки в ухвалі суду зазначено загальне поняття таких систем, а тому стверджувати, що можливість вилучення вказаних у клопотанні ноутбуків, мобільних телефонів та електронних систем визначених ухвалою суду немає підстав.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Необхідність такого вилучення ні у матеріалах клопотання, ні в судовому засіданні не доведена.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Зважаючи на те, що флеш носій чорного кольору Datatravelr 8 GB; телефон Samsung duos чорного кольору; телефон Samsung duos сірого кольору; ноутбук ACER чорного кольору, який містить номер НОМЕР_1 ; ноутбук ACER чорного кольору, який містить номер 6; телефон Iphone моделі А1779 чорного кольору, з інформацією, що міститься на ньому, не є необхідною умовою проведення експертного дослідження, вони не є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки процесуальних документів щодо цього суду не надано, вилучене майно не є предметом кримінального правопорушення, по якому здійснюється дане провадження, тому, підстави для накладення арешту на вказані речі, стороною обвинувачення не доведено, в зв`язку з чим у цій частині клопотанні слід відмовити.

Окрім того, у поданому клопотанні ставиться питання про накладення арешту на 3 банківські картки. На думку суду, арешт на дані тимчасово вилучені речі не може бути накладений, оскільки вони не є власністю ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_7 , а є власністю відповідних банківських установ, які їх видавали, даних про те, що вказані картки відповідають критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України не наведено, інформація, що міститься на них може бути здобута у інший процесуальний спосіб, що визначений чинним КПК, а тому відсутні правові підстави для накладення арешту і на ці предмети.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на аркуш паперу з відомостями про переказ коштів та блокнот зеленого кольору з чорновими записами.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 про арешт:

- флеш носія чорного кольору Datatravelr 8 GB 1шт;

- телефона Samsung duos чорного кольору 1 шт;

- телефона Samsung duos сірого кольору 1 шт;

- банківської (карткова) картки mastercard НОМЕР_2 1 шт.;

- банківської (карткова) картки visa НОМЕР_3 1 шт.;

- банківської (карткова) картки visa НОМЕР_4 1 шт.;

- ноутбука ACER чорного кольору, який містить номер НОМЕР_1 1 шт.;

- ноутбука ACER чорного кольору, який містить номер НОМЕР_5 1 шт.;

- телефона Iphone моделі А1779 чорного кольору 1 шт. відмовити.
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі вилученого майна.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1