Провадження № 1-кп/686/1266/19
26 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження №1кп/686/1266/19 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
12.10.2009 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 31 жовтня 2011 року по відбуттю строку покарання,
23.07.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту, за вироком суду в строк відбування покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 14 листопада 2017 року по 1 червня 2018 року та вважалось ОСОБА_6 таким, що відбув покарання повністю,
відданого до суду за ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
10 травня 2019 року близько 15 год. 30 хв. обвинувачений, перебуваючи у закладі «ВІГОР», що по вул. Болбочана, 1/1 в м. Хмельницькому, вирішив шахрайським шляхом заволодіти належним ОСОБА_4 майном.
Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого та з метою заволодіння його майном, під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримав від ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон, марки «HONOR», моделі «7A», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2400 грн., із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КИЇВСТАР» за номером телефону НОМЕР_3 , без грошей на рахунку та яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, хоча наміру повертати телефон не мав. Отримавши від потерпілого зазначений телефон, обвинувачений розпочав імітацію розмови по ньому, вийшов з телефоном з приміщення закладу, залишив місце події, заволодівши майном ОСОБА_7 , яке наміру повертати не мав, вподальшому здав його до ломбарду, отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.
Винність обвинуваченого у вчиненні злочину стверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Так, сам ОСОБА_6 в суді свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, пояснивши, що, перебуваючи 10 травня 2019 року близько 15 год. 30 хв. у приміщенні закладу «ВІГОР», що по вул. Болбочана, 1/1 в м. Хмельницькому, вирішив шахрайським шляхом заволодіти належним ОСОБА_7 мобільним телефоном. З цією метою під приводом здійснення телефонного дзвінка він попросив у потерпілого мобільний телефон, марки «HONOR 7A», чорного кольору, на що ОСОБА_7 телефон йому передав.
В подальшому, не маючи намір повертати телефон, імітуючи телефонну розмову, обвинувачений вийшов з приміщення закладу, залишив місце події, телефон привласнив, здав його в ломбард за 1100 грн., кошти витратив на власні потреби.
Дані обставини ніким та нічим не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КК України суд вважає можливим при дослідженні доказів обмежитись допитом обвинуваченого, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким та нічим не оспорюються.
Таким чином, суд находить вину обвинуваченого доказаною повністю, та він повинен нести відповідальність згідно вимог закона.
Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою / шахрайство/.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів. Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Згідно даних досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації з оцінки статистичних та динамічних факторів ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства- високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без обмеження або позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у соціумі можливе лише за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, конкретні обставини справи, характер дій обвинуваченого, дані досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, схильність обвинуваченого до вчинення умисних корисливих злочинів, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має також бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочини, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід обрати покарання у вигляді обмеження волі.
Таке покарання, на думку суду, буде відповідати вимогам закону, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
По справі потерпілим заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2938 грн.
Як встановлено судом і цього не заперечував сам ОСОБА_6 , внаслідок його злочинних дій потерпілий втратив особисте майно, яким користувався та володів.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Цивільний позов слід задоволити в повному обсязі, вимоги потерпілого в суді визнав і сам обвинувачений.
Запобіжний захід по даній справі обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 2928 / дві тисячі дев`ятсот двадцять вісім / грн.
Речові докази: диск формату «CD-R» із записами з камер спостереження з ломбарду ПТ «Ломбард «Заставно-Кредисний Дім», зберігати при справі.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.