КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Баришівського районного суду Київської області від 07 червня 2019 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , несудимого
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , на користь якого з ОСОБА_5 стягнуто 1751 гривню 22 копійки на відшкодування матеріальної та 20 000 гривень на відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з вироком суду 14.01.2017 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проходили по АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка на ґрунті неприязних відносин, які виникли напередодні через пошкодження двірників автомобіля, у ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи, що його дії можуть заподіяти шкоду здоров`ю потерпілого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи та передбачаючи настання суспільно небезпечним наслідків своїх дій. 14.01.2017 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу магазину по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 тримаючи лівою рукою за верхній одяг ОСОБА_7 , кулаком правої руки наніс декілька ударів у область голови ОСОБА_7 ..
У подальшому, пройшовши декілька метрів по вул., ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_7 внаслідок чого останній впав на узбіччя дороги та наніс декілька ударів кулаками обох рук в область голови ОСОБА_7 .
Нанесення ударів в життєво-важливі органи людини в область голови ОСОБА_7 і наявний прямий причино-наслідковий зв`язок між цим ударом та отримання останнім тілесних ушкоджень, свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_5 на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку експерта № 19/д від 15.03.2017 року у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, який характерний для дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, за давністю може відповідати терміну, вказаному в постанові, а саме 14.01.2017 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати вирок Баришівського районного суду Київської області від 07 червня 2019 року та постановити новий, яким виправдати ОСОБА_5 , а цивільний позов потерпілого залишити без розгляду.
Апелянт вказує на те, що вирок суду є несправедливим, необґрунтованим, незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалюючи стосовно обвинуваченого вирок, суд формально поклав у його основу покази потерпілого по справі ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , яка є матір`ю потерпілого, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , заяву ОСОБА_7 від 16.01.2017 року про те, що між ним та ОСОБА_5 і ОСОБА_12 виникли неприязні відносини з приводу пошкодження двірників автомобіля (а.с.122), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.01.2017 року, в якій ОСОБА_7 заявив, що 14.01.2017 року близько 21 години ОСОБА_17 та ОСОБА_18 нанесли йому тілесні ушкодження біля будинку по АДРЕСА_1 ( а.с. 123), а також висновками експерта.
ОСОБА_5 вважає, що суд повністю не взяв до уваги його показання і безпідставно зазначив у вироку, що критично відноситься до його показань про те, що він не скоював інкримінований злочин, не заподіював потерпілому ОСОБА_7 умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Показання потерпілого ОСОБА_7 , на думку апелянта, є суперечливими. Потерпілий оговорив обвинуваченого, оскільки між ними виникли неприязні стосунки, викликані тим, що ОСОБА_7 пошкодив двірники автомобіля, на якому працював ОСОБА_5 .

Неправдивими і надуманими вважає апелянт і показання свідка ОСОБА_13 , яка стверджувала, що ОСОБА_5 нібито наносив удари по голові та в інші частини тіла ОСОБА_7 , коли вони йшли по вул. Поповича в с. Морозівка.
При цьому апелянт вказує що показання свідка ОСОБА_13 та потерпілого спростовуються висновком експерта № 79/д від 04.09.2018 року, згідно з яким механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не суперечить механізму, на який вказує він під час проведення слідчого експерименту.
Разом з тим, суд не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , які стверджували про те, що ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння та неодноразово падав на дорожнє покриття.
Окрім того, у ОСОБА_7 була бійка з ОСОБА_19 , про що підтвердив свідок ОСОБА_20 , але суд не взяв до уваги цих показань, а також відмовив обвинуваченому у допиті свідка ОСОБА_19 , чим допустив неповноту судового розгляду.
Також суд не взяв до уваги того, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 заподіювала його мати - ОСОБА_14 , яка прибігла до будинку батьків обвинуваченого, де потерпілий писав розписку про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_12 пошкодженням автомобіля.
Стосовно цивільного позову апелянт вважає, що суд безпідставно і

необґрунтовано задовольнив його у повному обсязі, зокрема, про стягнення

моральної шкоди на суму 20 000 грн., оскільки потерпілим не були надані суду достатні докази в обґрунтування розміру заявлених позовних вимог в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілого, його представника ОСОБА_8 та прокурора які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений розглянутими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , висновками судово-медичного експертиз, даними медичних документів, даними проведення слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_13 .

Показання потерпілого ОСОБА_7 про те, тілесні ушкодження йому наносив саме обвинувачений ОСОБА_5 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 .

Показання потерпілого та згаданих свідків узгоджуються з даними протоколів проведення слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_13 , а також висновками судово-медичних експертиз щодо часу, виду, кількості, локалізації тілесних ушкоджень та механізму їх заподіяння.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та ОСОБА_10 в судовому засіданні розповідали про обставини, за яких ОСОБА_5 вирішував конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 з приводу пошкодження останнім двірників в автомобілі, на якому працював ОСОБА_5 . При цьому свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_21 заявили про те, що в їх присутності ОСОБА_5 не бив потерпілого ОСОБА_7 , а свідок ОСОБА_10 пояснив, що не бачив, чи бив ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_5 .

Показання вказаних свідків самі по собі не свідчать про непричетність обвинуваченого ОСОБА_5 до побиття потерпілого ОСОБА_7 .

Разом з тим, показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , які були очевидцями події, свідчать про те, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 заподіяв обвинувачений ОСОБА_21 .

Версія апелянта про те, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 могли бути заподіяні під час бійки з ОСОБА_19 чи матір`ю потерпілого ОСОБА_14 не підтверджується наявними у провадженні доказами та спростовується доказами, наведеними у вироку суду.

За таких обставин колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляції про непричетність ОСОБА_5 до заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_22 суд дотримався вимог ст. 65 КК України.

Також суд у відповідності до вимог матеріального та процесуального закону вирішив цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_5 , вважаючи розмір суми, визначеної судом на відшкодування моральної шкоди, завищеною, разом з тим не вказав, до якого розміру така шкода має бути зменшена і просив апеляційну інстанцію залишити цивільний позов потерпілого без розгляду.

Колегія суддів не може задовольнити таке прохання апелянта, оскільки підстав для залишення без розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 у даному провадженні немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/2359/2019 Категорія: ч. 2 ст. 125 КПК України

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_23
Доповідач: ОСОБА_1