Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/2897/14-к
Провадження по справі № 1-кп/281/2/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000158 від 25 липня 2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Нові Білокоровичі, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого автослюсарем в СТО «Фордік», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 11 серпня 2012 року близько 23-ї години разом зі своїми знайомими, жителями смт Нові Білокоровичі Олевського району, прийшов до будинку культури в с. Запілля Лугинського району на дискотеку, де знаходився до її завершення. Після закінчення дискотеки, 12.08.2012 року близько 01:00 год. ночі ОСОБА_6 , бажаючи розважитись далі, разом зі своїми друзями пішли до помешкання ОСОБА_8 , жителя с. Запілля, Лугинського району, де на той час відбувалось родинне свято та голосно лунала музика. В той час, коли ОСОБА_6 разом із своїми знайомими перебував біля домоволодіння ОСОБА_8 , між жителями с. Запілля, які були запрошені на родинне свято до ОСОБА_8 , та знайомими ОСОБА_6 виникла суперечка, під час якої з натовпу людей вибіг неповнолітній ОСОБА_9 та побіг в напрямку лісового масиву, що розташований в кінці вулиці. В цей час ОСОБА_6 , діючи безпідставно та з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моралі та добропристойності, проявляючи особливу зухвалість, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , виламав з паркану сусіднього домоволодіння дерев`яну штахету, і тим самим заздалегідь заготовив предмет для нанесення тілесних ушкоджень останньому та кинувся навздогін ОСОБА_9 , який біг по АДРЕСА_2 ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні хуліганські дії, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень предметом штахетою, наніс ОСОБА_9 3 (три) удари по верхній частині тіла, який від отриманих ударів впав на заасфальтовану поверхню дороги. Внаслідок умисних дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; множинні садна та синці обличчя; скальповану рану тім`яно-потиличної ділянки голови зліва; лінійні переломи обох тім`яних кісток та луски лівої скроневої кістки з епідуральними гематомами (крововиливами над твердою мозковою оболонкою) на рівні обох лобних та лівої тім`яної ділянок; вогнища гемарогічного забою речовини головного мозку на рівні обох лобних та лівої скроневої доль, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України. Також ОСОБА_6 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України.

02.10.2019 року між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 домовилися про те, що ОСОБА_6 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в інкримінованих йому діяннях, а також надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується всіх фактів цієї справи, які йому відомі. Крім того, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчинених злочинах, щиро розкаявся, відшкодував заподіяні збитки. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 : - за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; - за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_9 в присутності свого законного представника ОСОБА_5 та представника ОСОБА_4 у відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості. Також просив цивільний позов поданий в його інтересах залишити без розгляду.

У судовому засіданні прокурор, захисник, обвинувачений, представник потерпілого та законний представник потерпілого просили затвердити угоду, а цивільний позов залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано пред`явлено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, які є тяжкими злочинами.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є вчинення злочину вперше, щире каяття, відшкодування завданих збитків.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні складають 176 гривень 40 коп. за проведення експертизи.

Питання по речовим доказам вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373, 374, 472 - 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 жовтня 2019 року між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 , за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази: три уламки дерев`яної штахетини, металеву трубу з нержавіючої сталі, металеву трубу перемотану чорною стрічкою, мобільний телефон марки «Соні Еріксон» Z530i сірого кольору знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 176 (сто сімдесят шість) грн. 40 коп. за проведення експертизи.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.

Суддя: ОСОБА_1