Справа № 468/1004/19-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

18.09.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000280 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, директора ФГ «Колосок», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту в період часу з 2015 року по 2016 рік, точної дати та часу встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 проходив військову службу в Збройних силах України в артилерійських військах військової частини НОМЕР_1 під час Антитерористичної операції в АДРЕСА_2 . Під час проходження служби у ОСОБА_3 виник злочинний умисел не незаконне поводження з боєприпасами

Реалізували свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання те зберігання бойових припасів, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998 року, та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 року, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, під час проходження служби за місцем своєї дислокації, а саме: с. Мар`їнка Донецької області, в період часу з 2015 по 2016 роки, точної дати встановити не виявилося можливим, в одному із покинутих будинків виявив бойові припаси, а саме: патрони в кількості 7 штук калібром 5,45-мм, які привласнив собі, тим самим незаконно їх придбав.
В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання боєприпасів, в період 2016 року, точного часу не встановлено, перебуваючи в с. Мар`їнка Донецької області, де проходив службу в Збройних силах України, після демобілізації привіз вищевказані набої в кількості 7 штук калібром 5,45-мм до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де, починаючи з 2016 року без передбаченого законом дозволу, почав незаконно їх зберігати до 16.07.2019 року.
16.07.2019 року під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , в будинку в приміщенні котельної у металевому сейфі працівниками поліції виявлено та вилучено 7 патронів, які є боєприпасами промислового виготовлення 5,45-мм військовими патронами, придатними для стрільби.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 263 ч. 1 КК України незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

31.07.2019 року між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 263 ч. 1 КК України, та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, у виді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказані вид, міра покарання та підстави для звільнення від відбування покарання з випробовуванням визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, а також тяжкості злочину. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 31.07.2019 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
У зв`язку із зазначеним, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 942,06 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: патрони в кількості 7 штук - підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31.07.2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.

Речові докази, патрони в кількості 7 штук - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: