ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2258/19 Справа № 176/1119/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , мотивоване тим, що останній лише стає на шлях виправлення, його позитивна поведінка триває лише з серпня 2017 року, що в порівнянні з призначеним покаранням строком у 7 років позбавлення волі є не достатнім періодом, та дане клопотання засудженого є передчасним.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
В обґрунтування доводів апеляції засуджений посилається на те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, суд першої інстанції при винесенні ухвали не в повній мірі дослідив матеріали особової справи, не надав їм належної оцінки.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та посилався на безпідставність її доводів та відсутність підстав для звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково.
Засуджений апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого, думку засудженого, який підтримав в повному обсязі доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції встановив, що вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 року ОСОБА_7 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.01.2015 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 19 травня 2015 року, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 06.06.2015 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26».
Згідно особової справи на засудженого судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 06.01.2015 року. Під час утримання в Дніпропетровському УВП №4 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
За період відбування покарання характеризується позитивно, має 6 заохочень протягом 2017-2018 років, та одне у 2019 році, стягнень немає. На виробництві установи не працевлаштований, залучається до робіт з господарської обслуги. До суспільно корисної праці та робіт відноситься як посередньо та і позитивно. Проявляє активну участь у суспільному житті відділення.
Посилання засудженого на те, що судом першої інстанції не враховано, та не в повній мірі досліджено матеріали його особової справи є безпідставними. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність у засудженого лише одного заохочення протягом 2019 року, відсутність офіційного працевлаштування на виробництві установи, не може доводити його повного виправлення та сумлінного ставлення до праці, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення, а його поведінка свідчить лише про те, що він бажає скорішого звільнення з місць позбавлення волі.
Беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину, встановлених вище обставин, характеристики на засудженого, колегія суддів, вважає, що позитивна поведінка ОСОБА_7 не свідчить про виправлення останнього, а доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого не є достатньою правовою підставою для його умовно-дострокового звільнення.
Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків у виправній установі, відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення та заслуговує на таке звільнення своєю поведінкою протягом всього строку відбування покарання, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.
Таким чином, судовий розгляд зазначеного клопотання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року, якою було відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3