Справа № 296/9422/17
Вирок
Іменем України

29 жовтня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0005752 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.09.2013 року ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2013 року і до досягнення повноліття дитини.

Виконання даного рішення було покладено на Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

В невстановлений органами досудового розслідування день та час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати аліментів, реалізуючи який останній в період з лютого місяця 2016 року і до теперішнього часу, маючи змогу заробляти гроші та сплачувати аліменти, будучи неодноразово попередженим працівниками Корольовського ВДВС про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/, а саме на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Злісне ухилення від сплати аліментів виразилось в тому, що ОСОБА_5 заходів до офіційного працевлаштування не вживав, на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості для офіційного працевлаштування з 19.03.2016 року і до теперішнього часу не перебував, та працюючи неофіційно, приховував доходи від щомісячних заробітків від Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Крім того, ОСОБА_5 ні матеріально, ні продуктами харчування, ні будь-якими цінними подарунками доньці не допомагав та допустив заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 , в період з 01.02.2016 року і станом на 01.11.2017 на загальну суму 25107,80 гривень, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, передбачених ч. 10 ст. 74 закону України «Про виконавче провадження» та приміткою до ст. 164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказано вище злочину визнав частково та в судовому засіданні дав покази, що аліменти він не платив, оскільки офіційно не працював. Колишня дружина не давала спілкуватися з дитиною, а тому і не сплачував аліменти. До лютого чи березня 2016 року перебував на обліку в центрі зайнятості, але був знятий за те, що не ходив на відмітки. Про несплату аліментів попереджали в виконавчій службі, в тому числі про кримінальну відповідальність за несплату аліментів. В 2016 році з дитиною зустрічався та вітав з днем народження, купував мобільний телефон та давав гроші. В подальшому для пошуку роботи в центр зайнятості не звертався, а працював тимчасово. На даний час, починаючи з квітня 2019 року аліменти сплачує регулярно, дитині допомагає матеріально та регулярно спілкується.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що вона в 2013 році, коли ще була одружена та проживала разом з ОСОБА_5 , звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. Спочатку ОСОБА_5 сплачував аліменти, тому що офіційно працював. Однак, потім перестав сплачувати аліменти в сумі 500 грн. В період несплати аліментів ОСОБА_5 коштів ніяких не надавав, дитину не відвідував, одяг та іграшки не купував, цінних подарунків дитині, не дарував. Вона розлучилася з ОСОБА_5 08 серпня 2016 року, сама утримує дитину, ОСОБА_5 ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Також зазначила, що оскільки ОСОБА_5 розбив дитині телефон, тому і купив їй новий за 300 грн. Вважає, що ОСОБА_5 може сплачувати таку мінімальну суму для потреб дитини. Крім того, вона пропонувала йому відкрити депозит на ім`я дитини, щоб користуватися даними коштами по досягненню 18 років. На сьогоднішній день заборгованість по аліментам не погашена. На даний час, починаючи з квітня 2019 року аліменти сплачує регулярно, дитині купує речі та спілкується.

- показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні вказав, що потерпіла є його дружиною. Обвинуваченого знає з осені 2016 року. Також показав, що за рік ОСОБА_5 ні разу не допомагав дитині, нічого не платив, з дитиною не спілкується, а сама дитини його боїться і не пам`ятає коли він був тверезий останній раз. Всі необхідне для дитини купує ОСОБА_6 , а від ОСОБА_5 ніякої допомоги для дитини немає. Йому відомо тільки те, що ОСОБА_5 купив дитині телефон, щодо куртки і речей йому нічого не відомо. На телефон дитини ОСОБА_5 дзвонив один раз, сама ж дитина не телефонує батьку, хоча кошти на телефоні є. Спілкуватися з ОСОБА_5 дитині ніхто не забороняє, дитина сама цього не хоче. Останній раз дитина була у батька в кінці травня 2017 року, також 3 рази водив у кафе, але чому він не сплачує аліменти йому невідомо;

- показами свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні вказала, що потерпіла є її донькою. Також показала, що з обвинуваченим знайома з 2005 року та на той момент він не працював. Спочатку відносини між ОСОБА_5 та її донькою були начебто нормальні, в 2006 році народилася онука. Потім донька розлучилася і після розлучення ОСОБА_5 до онуки не приходив, аліменти не сплачував, подарунки та одяг не надавав. Крім того вказала, що до неї особисто ОСОБА_5 руки не протягував, а до доньки протягував і вона подавала заяву до поліції, а потім її забрала. На даний час онука проживає у неї, але чи зустрічається дитина з батьком їй невідомо. Вона особисто бачила як ОСОБА_5 грав в автомати. Чи сплачувались ОСОБА_5 аліменти в 2013 році їй невідомо;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні вказала, що обвинуваченого та потерпілу знає по службовій справі. Також показала, що в 2013 році надійшов лист про стягнення аліментів з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 на утримання дочки у розмірі 25 % від доходів платника аліментів, на той час платник мав офіційні доходи, працював у військовій частині НОМЕР_1 , стягнення проводились із його заробітної плати, після його звільнення документи були направлені до Богунського ВДВС за місцем отримання допомоги по безробіттю, після зняття з обліку документи були повернуті за місцем проживання до Корольовського ВДВС, з того часу він перестав сплачувати аліменти, застосувались приводи десь навесні 2016 року, він з`являвся до відділу та був ознайомлений про заборгованість по сплаті аліментів та про кримінальну відповідальність, і на скільки їй відомо до цього дня нічого не сплачував.

- показами свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні вказала, що обвинувачений її син. Також показала, що її син не сплачував аліменти через те, що залишився без роботи, але дитину він любить, телефонує їй, вони часто спілкуються з нею. У вказаний період обвинувачений допомагав, однак аліменти не платив, він не ухилявся від сплати аліментів, але не виходило влаштуватись на роботу. Зараз аліменти сплачуються регулярно, докази є, і в подальшому теж буде сплачувати аліменти. Станом на сьогодні син працює неофіційно;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 30.10.2017 року, згідно якої остання просить прийняти міри до її колишнього чоловіка гр. ОСОБА_5 , який з лютого 2016 року по даний час не сплачує аліменти на її користь щодо утримання їхньої спільної дитини, дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлені йому рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.09.2013 року;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 29.08.2006 року, серія НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 ;

- рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.09.2013 року, згідно якого було вирішено стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Запоріжжя, на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.04.2013 року і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

- рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2015 року, згідно якого було вирішено розірвати шлюб укладений між ОСОБА_5 , 1981 року народження та ОСОБА_14 , 1981 року народження, у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, 29.04.2006 року, актовий запис № 479. Неповнолітню дочку- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на подальше проживання та виховання залишити при матері;

- листом Житомирського міського центру зайнятості №3369/03 від

03.11.2017 року згідно якого, ОСОБА_5 перебував на обліку як безробітний з 14.09.2015 року по 18.03.2016 року та одержував допомогу по безробіттю з 21.09.2015 року по 03.02.2016 року. Персональна картка закрита 18.03.2016 року. За період з 19.03.2016 року по 02.11.2017 року на обліку як безробітний не перебував;

- довідкою про суми виплачених доходів ОСОБА_5 в період з

01.01.2016 у по 30.06.2017 року;

-довідкою-розрахунком Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №4/41182 від 07.11.2017 року, згідно якої заборгованість по аліментам ОСОБА_5 станом на 01.11.2017 р. становить 25107,80 грн.;

- виконавчим листом Корольовського районного суду м. Житомира від 25.09.2013 року, згідно якого суд вирішив: стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Запоріжжя, на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.04.2013 року і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

- постановою головного державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_15 про відкриття виконавчого провадження ВП №51444215 від 17.06.2016 року;

- попередженням ОСОБА_5 від 15.08.2016 року, згідно якого останній був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України.

- звітом Житомирського міського центру зайнятості про здійснення відрахування та виплати №30551/7 від 15.12.2015 року відносно ОСОБА_5 , згідно якого відрахування аліментів було проведено з 21.09.2015 року по 03.02.2016 року в сумі 1884,51 грн. Станом на 04.02.2016 р. заборгованість з урахуванням боргу згідно виконавчого листа 296/4020/13-ц від 07.10.2013 року складає 527,36 грн.;

- викликом головного державного виконавця ОСОБА_15 №4/39245 від 01.08.2017 року, згідно якого остання зобов`язує ОСОБА_5 з`явитися до виконавця щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату;

- відомостями про роботу з трудової книжки ОСОБА_5 ;

-відомостями з Державного реєстру про право власності на нерухоме майно ОСОБА_5 .

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю, так як в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений злісно ухилявся від сплати коштів на утримання дитини, що призвели до виникнення заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за шість місяців відповідних платежів, що повністю підтверджується показами обвинуваченого в судовому засіданні, який вказав на те, що не платив аліменти в зв`язку з тим, що йому не давали спілкуватися з дитиною.

Виходячи з викладеного, суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

ОСОБА_5 , раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, вчинив злочин невеликої тяжкості, на даний час аліменти сплачує та запевняє суд, що в подальшому буде сплачувати.

Враховуючи обставини справи, особу винуватого, ступінь суспільної небезпечності скоєного, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без обмеження волі та призначає йому покарання в виді громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1