Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/218/19
У Х В А Л А

16 жовтня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши питання доцільності продовження заходів забезпечення під час судового засідання в приміщенні суду за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 146, ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представник потерпілих - ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

на розгляді у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003022, 10 липня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, що передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.

В судовому засіданні від 16 жовтня 2019 року, прокурором ОСОБА_4 заявлене клопотання про продовження дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Воно мотивоване тим, що на даний час закінчити судовий розгляд не є можливим, адже ще не допитані два свідки зі сторони обвинувачення, продовжують існувати ризики, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 може втекти та переховуватись від суду, впливатиме на потерпілих та свідків, буде вчиняти нові злочини, оскільки він обвинувачується у вчиненні кількох злочинів пов`язаних із викраденням людей, не має місця роботи, свідки мають страх перед ним, він має давні неприязні стосунки із потерпілими, погрожував їм та схильний до викрадення людей.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представник ОСОБА_7 підтримали клопотання щодо продовження дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб, скаржились на погрози з його боку.

Захисник ОСОБА_8 , зазначила, що підстав для продовження дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, адже прокурором ОСОБА_4 не доведено обставин викладених у його клопотанні, не наведено підстав, чому до ОСОБА_3 не можуть бути застосовані інші запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою, а його поведінка у судовому засіданні не є підставою для твердження, що ним можуть вчинятись інші злочини.

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав, що підстав для продовження дії щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, адже відносини, що склались між ним і потерпілою ОСОБА_5 мають цивільний характер.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд зазначає, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

До цих ризиків належать спроби: підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд зазначає, що в разі, якщо прокурор не доведе обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, особу має бути звільнено з-під варти та скасований, або обраний інший запобіжний захід.

Суд зазначає, що на даний час закінчити розгляд справи не є можливим, адже у справі не допитані усі свідки обвинувачення.

Суд вважає доведеним існування ризиків, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 вчинятиме спроби: втечі та переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків, вчинення нових злочинів.

Це обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим може бути призначене покарання у виді позбавлення волі. Він обізнаний про місце проживання потерпілих, має неприязні стосунки із ними, у судових засіданнях поводить себе агресивно, не має постійного джерела доходів та місця роботи.

Іншими, більш м`якими, запобіжними заходами запобігти існуючим ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків не є можливим.

Стан здоров`я ОСОБА_3 не перешкоджає триманню його під вартою.

Отже, суд вважає, за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 строком на шістдесят діб.

Доводи захисника не спростовують наведеного.

Керуючись ст.ст. 177, 199, 331, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ - залишити без зміни, продовживши строк тримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на строк шістдесят днів, тобто по 14 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку і строки передбачені статтею 395 КПК України.

Повний текст ухвали оголошений 18 жовтня 2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1