В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.2019 Справа №607/25523/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002717 від 18.09.2019р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, не одруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2019 року близько 14 год. 30 хв. в ОСОБА_3 , яка перебувала у приміщенні жіночої роздягальні, що знаходиться на восьмому поверсі у приміщенні заводу «Оріон» в м. Тернополі по вул. 15 Квітня,6, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 18 вересня 2019 року близько 14 год. 20 хв., перебуваючи у м. Тернополі по вул. 15 Квітня,6, а саме заводу «Оріон» на восьмому поверсі у приміщенні жіночої роздягальні, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків таємно, шляхом вільного доступу викрала із поверхні тумбочки №3805, що належить ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Хуавей» ІМЕІ НОМЕР_1 золотистого кольору. Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекла, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1 370 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

24 жовтня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаялася.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , а саме: ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , які просять суд затвердити угоду про примирення, позицію прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченої, що вона розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 24.10.2019р., укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 та визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілої, зважаючи на відшкодування збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченого, яка раніше не судима, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

У кримінальному провадженні згідно постанови слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від ОСОБА_6 від 22.09.2019р. наявні речові докази, долю яких потрібно вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме мобільний телефон марки «Хуавей» ІМЕІ: НОМЕР_1 золотистого кольору, який переданий згідно розписки ОСОБА_5 від 10.10.2019р. до вступу вироку в законну силу слід залишити у неї.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6.1-1094/19 від 07.10.2019р. в сумі 785,05 грн., які суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 24 жовтня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Хуавей» ІМЕІ: НОМЕР_1 золотистого кольору, який переданий згідно розписки ОСОБА_5 від 10.10.2019р. до вступу вироку в законну силу слід залишити у неї.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6.1-1094/19 від 07.10.2019р. в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн. 05 коп. в користь держави після вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1