Справа № 212/1929/19
У Х В А Л А

30 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ще на 60 днів з огляду на те, що надалі існують обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, змінити йому запобіжний захід на більш м`який, домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 підтримав думку підзахисного, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, зважаючи на відсутність підстав на продовження даного запобіжного заходу.
Суд розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, прийшов до наступного.
Згідно із положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів - до 14 серпня 2019 року, з урахуванням як тяжкості інкримінованих йому злочинів так і особи обвинуваченого.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого злочину, має незняту та непогашену судимість, відносно нього в суд направлено декілька обвинувальних актів.
Крім того, ОСОБА_4 до обрання запобіжного заходу офіційноне працював, не одружений, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей не має, що говорить про відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, які б могли стримати останнього не покидати постійного місця мешкання та не покидати межі м.Кривого Рогу або території України, тому є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, тобто є наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Причин передбачених процесуальним законом, що перешкоджають продовженню застосованого запобіжного заходу, суд не вбачає.

Таким чином, з огляду на те, що на даний час суд продовжує розгляд кримінального провадження, застосування більш м`якого запобіжного заходу вважається недоцільним і таким, що суперечить цілям кримінального провадження.
Суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 315,331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.357 КК України на шістдесят днів, до 27 вересня 2019 року включно.
Строк дії ухвали визначити до 27 вересня 2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1