Справа № 158/1960/19 Провадження №11-кп/802/517/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника виправної колонії ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В

Встановлено, що ОСОБА_8 вироком апеляційного суду Волинської області від 15 липня 2008 року засуджений за п.п.8,12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 лютого 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за період з 25 грудня 2007 року по 11 листопада 2008 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 липня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Засуджений ОСОБА_8 , не погодившись з даною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на безпідставність відмови в його умовно-достроковому звільненні, формальний підхід до розгляду даного клопотання та не врахування усіх обставин, які, на його думку, дають підстави для задоволення поданого його захисником клопотання. У зв`язку із цим, просить вищевказану ухвалу суду скасувати. На підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідача, який доповів суть справи і доводи апеляції, засудженого та його захисника, які, кожен окремо, подану апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який відносно її задоволення заперечив, представника виправної колонії, яка повідомила, що не відбутий строк покарання становить 2 місяці 18 днів, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.81 КК України особу, яка вчинила особливо тяжкий злочин і відбула не менше трьох чвертей призначеного покарання може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання в разі, коли вона сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення.

Ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та строюють у нього готовність до самокерованої та право слухняної поведінки.

Суд першої інстанції, зваживши та врахувавши підставність усіх наведених захисником, у поданому ним клопотанні обставин, в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_8 від покарання, відмовив. Апеляційний суд погоджується із такою оцінкою всіх обставин, вважає, що судом, за наслідками розгляду даного клопотання, прийняте законне і справедливе судове рішення.

Так, засуджений ОСОБА_8 , починаючи з 27 березня 2009 року по теперішній час, відбуває покарання у Цуманській виправній колонії №84 за вчинення злочину, передбаченого п.п.8,12 ч.2 ст.115 КК України, який, у відповідності до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжких.

На момент звернення із клопотанням про умовно-дострокове звільнення, ОСОБА_8 відбув більше строку призначеного йому судом покарання, в тому числі, із урахуванням ухвали суду про застосування щодо нього ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року). За час перебування у виправній колонії хоча і був працевлаштований на виробництві у вантажній бригаді, проте до праці ставився задовільно, на даний час не працює, за сумлінну поведінку та працю шість разів заохочувався адміністрацією виправної установи. Проте, мав п`ять стягнень, які, на даний час, зняті та погашені, в установленому законом порядку, підставами накладення яких слугувало: порушення режиму утримання, в тому числі, злісне зберігання заборонених предметів, а також порушення пов`язані з ігноруванням безпосередньо покладених на засуджених обов`язків: відмова від роботи по благоустрою, самовільна зміна спального місця, порушення форми одягу та розпорядку дня. Не працевлаштованість, на даний час, ОСОБА_8 пояснив недостатністю заохочень за працю. Враховано судом і те, що хоча засуджений і мав проблеми із зором, проте від праці в установі колонії звільнений не був, відмовився від проведення оперативного втручання, інвалідності немає.

Сукупність вищенаведених обставин, урахування того, що процес виправлення засудження процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють готовність не тільки до правослухняної, а й самокерованої поведінки, який має бути стабільним, думка представника органу пробації, який найбільш обізнаний щодо стану виправлення ОСОБА_8 , оскільки періодичне спілкування та перебування в полі зору складає повну картину про його поведінку, об`єктивно вказують на те, що засуджений на умовно-дострокове звільнення не заслуговує.

Відтак, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої засудженим апеляційної скарги, відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: