Справа №1-25/11
Провадження № 1-о/345/1/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2019 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 заяву захисника ОСОБА_4 , що подана в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013 за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :
8 травня 2019 року до суду надійшла заява захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013. У даній заяві адвокат зазначає, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 було засуджено за ч. 4 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі із позбавленням права обіймати керівні посади (директора, комерційного директора, заступника директора), пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності строком на 2 роки 6 місяців. Даний вирок не оскаржувався та набув законної сили.

При винесенні вироку Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області було досліджено зібрані на досудовому слідстві по справі докази та обставини вчинення злочину. Також, судом при визначенні та призначенні підсудному міри покарання було враховано тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його характеризуючи дані, а також обставини, які були відомі суду на час винесення вироку та які пом`якшують покарання обвинуваченому, серед яких повне визнання вини у вчиненому, позитивна характеристика, щире каяття та перебування на його утримання двох малолітніх дітей, один з яких хворіє на дитячий церебральний параліч та вважається інвалідом дитинства. Інших помякшуючих обставин, судом не враховано та не було про них відомо чи встановлено.

Однак, відповідно до письмового повідомлення ПП «ЮЛІВІТ», в особі директора данного підприємства, яке у відповідності до матеріалів справи являється потерпілою стороною, на момент розгляду справи, винесення вироку, збитки заподіяні злочином потерпілій стороні були відшкодовані в повному обсязі.

На думку захисника ОСОБА_4 , зазначена вище обставина є нововиявленою, так як не була відома на час ухвалення вироку, проте, у сукупності з відсутністю встановлення експертним шляхом матеріальної шкоди має важливе значення для призначення необхідного та достатнього покарання обвинуваченому.

Крім того, адвокат зазначає, що ознайомилась із вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013 тільки 06.05.2019 після укладення договору про надання правової допомоги 06.05.2019 із матірю підсудного ОСОБА_6 , а тому просить суд поновити їй процесуальний строк звернення до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просила суд обрати ОСОБА_5 міру покарання не пов`язану із позбавленням волі, враховуючи при цьому пом`якшуючі обставини: щире каяття, повне відшкодування шкоди та наявність на утриманні дитини, хворої на церебральний параліч.

Прокурор у судовому засіданні не заперечила щодо врахування додаткової пом`якшуючої обставини, однак просила суд залишити вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013 без змін.

Засуджений ОСОБА_5 та представник потерпілого - ПП «ЮЛІВІТ» в судове засідання не зявились, що відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК України, не перешкоджає розгляду заяви та перегляду судового рішення.

Заслухавши думки прокурора та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 було засуджено за ч. 4 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі із позбавленням права обіймати керівні посади (директора, комерційного директора, заступника директора), пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності строком на 2 роки 6 місяців. Даний вирок 10.01.2014 набув законної сили.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами, з поміж іншого, визнаються: інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, нововиявленими обставинами є викладені у відповідній заяві юридичні факти, які знаходяться в безпосередньому зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі, спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у судовому рішенні, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі, чи не могли бути відомі на той час, суду та слідчим органам.

Обов`язковою умовою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування судового рішення, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України, за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Згідно ч.4 ст.466 КПК України, суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

В ході здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі досліджених доказів, суд прийшов до висновку про наявність нововиявлених обставин, які не були відомі Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області на час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 при ухваленні вироку за ч. 4 ст.191 КК України відносно нього 25.12.2013. Зокрема, із повідомлення директора ПП «ЮЛІВІТ» ОСОБА_7 вбачається, що матеріальна шкода в сумі 185 270,85 грн. по справі №1-25/11, встановлена судом згідно вироку від 25.12.2013, відшкодована до його постановлення.

Таким чином, суд вважає необхідним вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013 скасувати в частині призначення покарання, ухваливши в цій частині новий вирок відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст.191 КК України, вважаючи його вину у даному кримінальному правопорушенні повністю доведеною, оскільки він вчинив заволодіння та розтрату чужого майна шляхом зловживання як службова особа своїм службовим становищем, у великих розмірах.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшує покарання, суд визнає: повне визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття, вчинення злочину уперше, повне відшкодування завданої шкоди, а також те, що на утриманні обвинувачений має двох неповнолітніх дітей, один з яких син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворіє на церебральний параліч.

Обтяжуючих обставин суд не вбачає.

З урахування викладеного, приймаючи до уваги вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням даних про особу винного, враховуючі відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи доводи учасників процесу, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 191 КК України п`ять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади (директора, комерційного директора, заступника директора), пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності строком на 2 роки, із застосуванням при цьому строку для випробування на підставі ст.ст.75, 76 КК України, вважаючи таке покарання найбільш прийнятним та розумним по відношенню до обвинуваченого, при цьому не намагаючись недооцінити наслідки, що невідворотно настали від неправомірних дій останнього, однак ставлячи на меті не лише кару, а й намагання одночасно забезпечити досягнення виправлення обвинуваченого, запобігти вчиненню ним чи іншими особами нових злочинів.

Щодо обрання запобіжного заходу, то у зв`язку з тим, що суд застосовує до обвинуваченого покарання не пов`язане із позбавленням волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Щодо пропуску адвокатом ОСОБА_4 процесуального строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, суд зазначає наступне.

Статтею 461 КПК України визначено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звернулася до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

За змістом ч. 1 ст.117 КПК України процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони, якщо він пропущений з поважних причин.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

В заяві щодо пропуску цього строку з поважних причин, вказано, що адвокат ОСОБА_4 уклала договір про надання правової допомоги із матірю ОСОБА_5 ОСОБА_6 06.05.2019. Того ж дня ознайомилась із вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013.

Таким чином, суд вважає, що заявник з поважних причин пропустила строк для подання заяви про перегляд судового рішення, а тому його необхідно поновити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_4 , що подана в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013 за нововиявленими обставинами задоволити.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013 відносно ОСОБА_5 скасувати в частині призначеного покарання з підстав п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади (директора, комерційного директора, заступника директора), пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності строком на два роки.

Згідно вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Головуючий: