Справа № 308/7446/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання спеціально уповноваженого керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002034 від 30.06.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, погодженого прокурором про застосування відносно неповнолітнього підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИВ:
Спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх старший слідчий СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002034 від 30.06.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, погодженого прокурором про застосування відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання мотивовано наступним:

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, без будь-якої на те причини, відкрито із застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилось в тому, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наніс потерпілому ряд ударів затисненими в кулак руками та обутими ногами по корпусу тіла, в область голови, тазу та кінцівок потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого згідно висновку експерта №212 від 26.07.2019 року, потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді ділянок депігментації шкіри, забій клубової ділянки справа, множинні забійні садна голови, тулуба, кінцівок, ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа з викривленням перегородки з порушенням дихання.
Слідчий зазначає, що відповідно до висновку експерта № 212 від 26.07.2019 тілесні ушкодження у вигляді: ділянок депігментації шкіри, забій клубової ділянки справа, множинні забійні садна голови, тулуба, кінцівок потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Відповідно до висновку експерта № 212 від 26.07.2019 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа з викривленням перегородки з порушенням дихання потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6, але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Вищевказані тілесні ушкодження, з урахуванням медичної документації, могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, яким могли бути руки затиснуті в кулак, обуті ноги сторонньої людини.
Під час нанесення неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 30.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0003078 від 26.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 та ч. 3 ст. 185 КК України) та неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 06.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002833 від 06.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України), ударів по тілу потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останні заволоділи його особистими речами, а саме мобільним телефоном марки «Meizu» моделі «M6», чорного кольору, вартість якого згідно із висновку товарознавчої експертизи № 11/528 від 22.07.2019 становить 2 490 гривень 00 копійок, який знаходився у наплічній сумці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та грошовими коштами в сумі 120 гривень, які знаходились у зовнішньому кармані штанів останнього, тим самим завдавши матеріального збитку на суму 2 610 гривень 00 копійок.
В клопотанні вказано, що після заволодіння вищевказаними речами неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 30.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0003078 від 26.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 та ч. 3 ст. 185 КК України) та неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 06.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002833 від 06.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України) покинули місце вчинення злочину.

Слідчий зазначає, що продовжуючи свою злочинну діяльність, неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 30.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0003078 від 26.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 та ч. 3 ст. 185 КК України) та неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 06.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002833 від 06.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України), через декілька хвилин повернулись до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 06.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002833 від 06.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України) намагаючись розблокувати вищевказаний телефон, шляхом поміщення пальців останнього на сенсорний екран телефону марки «Meizu» моделі «M6», чорного кольору, не отримавши бажаного результату продовжив разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 30.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0003078 від 26.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 та ч. 3 ст. 185 КК України), неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наносити потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , удари по тілу потерпілого, після чого останній втратив свідомість та неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 30.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0003078 від 26.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 та ч. 3 ст. 185 КК України) неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та 06.09.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002833 від 06.09.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України) покинули місце вчинення злочину.

Слідчий зазначає, що таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мукачево, Закарпатської області, громадянин України, українець, з неповною середньою освітою, без зареєстрованого місця проживання, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , та відносно якого 31.07.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний так по кримінальному провадженні №0002364 від 30.07.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до тяжких корисливих злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою для застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Із змісту частини другої цієї ж статті випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів, про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини та утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В клопотанні вказано, що так, зокрема протягом нетривалого часу неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 вчиняє ряд тяжких корисливих кримінальних правопорушень проти власності.

Слідчий зазначає, що враховуючи вищевказане, ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, як вказано в клопотанні, наразі останнім не повернуто всіх речових доказів по кримінальних провадженнях, у яких ОСОБА_4 підозрюється, оскільки останній не надає інформації про їх місцезнаходження, отже є наявні підстави щодо знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти власності (крадіжці та розбою), є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки протягом нетривалого часу ОСОБА_4 вчинив ряд кримінальних правопорушень.

В клопотанні також вказано, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7-ми років, не зважаючи на докази зібрані по указаному кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, відносно яких був вчинено кримінальне правопорушення, свідків, які безпосередньо бачили вчинення кримінального правопорушення, а саме шляхом підкупу та залякування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, не будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом.

В клопотанні вказано,що у даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, а також особи підозрюваного. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю.

Слідчий вказує на те, що слід врахувати соціальні наслідки даного правопорушення, адже, враховуючи спосіб вчинення злочину та місце, оскільки вчинено у житловому кварталі, пов`язане з пошкодженням власності особи та нанесенням певного матеріального та морального збитку потерпілому, тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є цілком виправданим.
Відповідно до ч. 1 ст. 492 КПК України до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосований один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

На думку слідчого, з цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, передача неповнолітнього підозрюваного під нагляд не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

На підставі вище викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132,176 - 178, 181, 194, 492 КІІК України, слідчий просить: застосувати щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого та відносно якого 31.07.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний так по кримінальному провадженні №0002364 від 30.07.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покласти на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) прибувати до ст. слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в період часу з 20:00 годин до 07:00 години. 3. Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу прошу доручити начальнику Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Законний захисник підозрюваного у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.
Захисник ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання не заперечувала.
Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого законного захисника та захисника, не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.ч.1-5 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
З матеріалів клопотання та під час його розгляду встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до тяжких корисливих злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення підтверджується матеріалами клопотання, зокрема: повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.06.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.07.2019 року, висновком експерта від 26.07.2019 року №212, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2019, показами іншого підозрюваного.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2019р., потерпілий ОСОБА_8 вказав на підозрюваного ОСОБА_4 , як на особу яка в тому числі із іншими особами нанесла йому тілесні ушкодження.
При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 , який не має зареєстрованого місця проживання, раніше не судимий та відносно якого 31.07.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний так по кримінальному провадженні №0002364 від 30.07.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, характер вчиненого кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , а також те, що протягом нетривалого часу неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 вчиняє ряду тяжких корисливих кримінальних правопорушень проти власності. Слідчий суддя вважає, що існує велика ймовірність можливості вчинення останнім іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу відносно неповнолітнього підозрюваного враховує також, що останнім не повернуто всіх речових доказів по кримінальних провадженнях, у яких ОСОБА_4 підозрюється, тобто існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
Окрім загальних підстав, слідчий суддя враховує вікові та психологічні особливості підозрюваного.
Відповідно до ст. 37 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН у 1989 р. і ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 p., міститься положення про те, що "арешт, затримання чи тюремне ув`язнення дитини здійснюється згідно з законом та використовується лише як крайній захід і протягом якомога більш короткого відповідного періоду часу".
Згідно з п. 13.2 "Пекінських правил" утримання під вартою до суду за можливістю має замінюватись іншими альтернативними заходами. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України від 26 квітня 2001 р. "Про охорону дитинства" затримання та арешт неповнолітніх застосовується як винятковий захід і тільки у випадках та порядку, встановлених законом.
В Правилах ООН щодо захисту неповнолітніх, позбавлених волі 1990 р., у пункті 17 вказується на необхідність уникати, наскільки це можливо, утримання під вартою до суду і вдаватися до цього у виняткових випадках, усіляко прагнучи застосування альтернативних заходів.
Відповідно до ч.1,2 ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.
Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Оцінюючи у сукупності всі обставини справи, вважаю доведеним, що встановленні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Щодо застосування до підозрюваного заборони в певний час (з 20.00 години по 07.00 годину) не залишення місця проживання, слідчий суддя вважає таке обґрунтоване, а тому, слідчий суддя дійшов висновку, що до останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд задовольняє клопотання слідчого про застосування до підозрюваного домашнього арешту у певний період доби є достатньо обґрунтованими.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Окрім цього, застосовуючи, щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього обов`язки.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 492 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання спеціально уповноваженого керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002034 від 30.06.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, погодженого прокурором про застосування відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних заходів контролю, в пейний час доби, а саме з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до ст. слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в період часу з 20:00 годин до 07:00 години.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1