1Справа № 335/6011/19 1-кп/335/625/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001063 від 07.05.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Комишуваха, Попаснянського району, Луганської області, громадянки України, українки, не заміжньої, яка має неповну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

-14.05.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень;

-19.10.2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-11.11.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців;

-10.10.2011 року Шевченківським районним судом Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки;
-11.09.2013 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України, покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки;
-21.12.2016 року Апеляційним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 190 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;
-29.12.2017 року - звільнена з Надержинської ВК Полтавської області №65,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
7 травня 2019 року приблизно о 5 годині ранку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судима за корисливі злочини, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, перебуваючи поблизу будинку № 3 по вул. Миру у м. Запоріжжя, під час спілкування з раніше не знайомим їй ОСОБА_5 , помітила у нього мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А7» модель «SM-А75OFZKUSЕК», 128 Гб., в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Водофон» з номером НОМЕР_2 , яким вирішила незаконно заволодіти.
Після цього, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння чужим майном, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи довірчі стосунки з потерпілим ОСОБА_5 , попрохала у останнього мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А7» модель «SM-A750FZKUSEK», 128 Гб., в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Водофон» з номером НОМЕР_2 для того, щоб ніби то з нього здійснити телефонний дзвінок.
В подальшому, ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживанням довірою ОСОБА_5 , отримавши мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А7» модель «SM-A750FZKUSEK», 128 Гб., в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_1 , вартість якого складає 6999 гривень 00 копійок, з сім картою мобільного оператора «Водофон» з номером НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності не представляє і на праві власності належить потерпілому ОСОБА_5 , імітуючи здійснення телефонного дзвінка, непомітно покинула місце скоєння злочину, після чого розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на суму 6999 гривень 00 копійок.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчинені інкримінованого їй злочину, щиро покаялася у скоєному, підтвердила вчинення кримінального правопорушення при викладених обставинах, пояснила суду, що вчинила дії, направлені на викрадення мобільного телефону зловживаючи довірою потерпілого, телефоном розпорядилась на власний розсуд. При допиті обвинувачена з точністю зазначила дату та місце скоєння кримінального правопорушення. Суду пояснила, що спричинена матеріальна шкода не відшкодована, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 на суму 6999,00 гривень визнала в повному обсязі.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням даних про особу обвинуваченої.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає - щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченої, судом не встановлено.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд також враховує індивідуальні особливості особистості обвинуваченої, її вік, соціальний стан, спосіб життя, поведінку підозрюваної під час досудового розслідування та судового розгляду, яка не вчиняла будь-яких дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню або ухиленню від відповідальності.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченої, негативного ставлення обвинуваченої до скоєного, тяжкості вчиненого злочину, а також предмета посягання, характеру діянь, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинувачену, яка раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на диспансерному обліку не перебуває, не заміжня, не працевлаштована, дітей на утриманні не має, а також позиції прокурора, який вважав за доцільне призначити покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченої та для попередження скоєння інших злочинів, є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді обмеження волі в межах санкції зазначеної статті, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, яке не можливе без ізоляції обвинуваченої від суспільства та попередження нових злочинів, оскільки ОСОБА_4 звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не стала та знову вчинила корисливий злочин проти власності.
Суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 у розмірі 6999,00 гривень підлягає задоволенню, як такий, що визнаний обвинуваченою та підтверджений матеріалами кримінального провадження.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року та 6 (шість) місяців обмеження волі.
Цивільний позов ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 6999 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Речові докази: копія договору купівлі-продажу №ЗПФТ-1130-29105955, копія документів на мобільний телефон «Самсунг Гелаксі Ф7» залучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1