Провадження: № 1-кп/484/231/19
Справа: № 484/955/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, громаданина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно обвинувального акту раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

представника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2018 року, близько 16:50-17:00 год., більш точний час слідством встановити не вдалося, ОСОБА_4 , керував на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , нотаріально посвідченої довіреності від 10.01.2012 року та поліса №АМ/2710116 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів технічно несправним легковим автомобілем типу "седан-В" марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , синього кольору, 1971 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , на якому рухався у світлу пору доби в умовах необмеженої видимості та оглядовості, по прямій горизонтальній ділянці проїздної частини, в межах правої смуги руху по асфальтованому, сухому та чистому без пошкоджень покриттю проїздної частини вул. Автодорівська в м. Первомайськ Миколаївської області зі сторони вул. Київська в напрямку мосту через річку Синюха, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу з допустимою в межах населеного пункту швидкістю 40-50 км/год., що не перевищувала встановленого обмеження.
Перебуваючи за кермом вказаного вище автомобіля, рухаючись у зазначений час та в зазначених вище погодних і дорожніх умовах, ОСОБА_4 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, проявляючи злочинну недбалість, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, проявивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та не реагуючи на її зміну, яка полягала у виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, котрий вийшов на проїздну частину дороги, якого він об`єктивно спроможний був виявити, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, маючи технічну можливість уникнути наїзду шляхом застосування гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, в межах нерегульованого пішоходного переходу поблизу автобусної зупинки навпроти Первомайської райнної державної адміністрації на вул. Автодорівська в м. Первомайськ Миколаївської області передньою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила проїздну частину справа-наліво по ходу руху автомобіля.
Своїми діями ОСОБА_4 грубо та умисно порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 із змінами та доповненнями, введених в дію з 01.01.2002 року (далі - ПДР України): п. 1.3. - учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути ввічливими; п. 1.5. - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу...; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.3. - у разі виникнення небезпеки руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки траспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 18.1. - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п. 31.4.1. "в", відповідно до якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: "Гальмові системи: порушено герметичність гідравлічного гальмового приводу"; п. 31.4.2. "а", відповідно до якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: "Рульове керування: сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує 10 градусів".
У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої плечевої кістки, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, як таке, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я, що підтверджується висновком експерта № 639-М від 23.11.2018 року.
Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 12.3 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди із настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , що підтверджується висновком експерта № 51 від 18.02.2019 року.
Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України.
Сукупність допущених водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 12.3, 31.4.1 "в", 31.4.2 "а", Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю. При цьому пояснив суду, що 07.10.2018 року близько 17.00 год. рухався зі сторони вул. Київської по вул. Автодорівській в м. Первомайську Миколаївської області на автомобілі ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_3 , належного ОСОБА_10 , з середьною швидкість 40-45 км/год. В процесі руху наближався до пішохідного переходу, позначеного відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою зебра, який розташований поблизу райдержадміністрації. Рухався в межах своєї (правої) смуги руху, ближче до правого краю проїзної частини. Попереду в попутному напрямку інших транспортних засобів не було. Під час руху при наближенні до пішоходного переходу побачив, що справа біля пішоходного переходу стояло два пішоходи - чоловік і жінка віком 60 років. В момент, коли він їх помітив, то чоловік та жінка стояли на бордюрі (острівці безпеки), а потім під час наближення до них жінка зробила крок вперед і опинилась на проїзній частині дороги, але не переходила її, бо, як йому здалося, її притримував чоловік за руку. В цей момент він натиснув на педаль гальм, але вона впала "до пола" і гальма не спрацювали, ніби щось обірвалося, він відчув, що педаль просіла до кінця і почув звук ніби лопнула струна. З цього моменту гальма повністю відмовили і він не зміг зупинити автомобіль, ручні гальма не встиг застосувати, що все відбулося дуже швидко, також не встиг загальмувати двигуном. До цього рухався на третій передачі. В момент відмови гальм пішохід-жінка намагалася швидко перейти його смугу чи то швидким кроком, чи повільним бігом. На зустрічну смугу руху він не міг виїхати, об`їжджаючи пішохода, бо на зустрічній смузі була колона із автомобілів, а справа був чоловік тієї жінки-пішохода, тому він намагався її об`їхати лівіше, трохи вивернув кермо вліво, однак запобігти наїзду не зумів, бо не встиг. Щиро розкаюється у скоєному, просить суворо не карати та не позбавляти його права керування автомобілем, оскільки робота в автомобілі в "таксі" є єдиним джерелом його доходу. Також додав, що добровільно відшкодував потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн., а заявлений нею цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 40 000 грн. визнає частково, оскільки сам не має таких коштів, тяжко хворіє, витрачає всі доходи на лікування. Цивільний позов про відшкодування вартості стаціонарного лікування потерпілої від злочину у сумі 9873,38 грн., пред`явлений стороною обвинувачення в інтересах Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні Миколаївської області, визнає повністю.
Представник обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченого та просив долучити до матеріалів справи медичні документи, що підтверджують перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в Миколаївскій обласній кліничній лікарні Миколаївської обласної ради з діагнозом: стан після ОНМК. Просить суворо не карати та не позбавляти обвинуваченого права керування автомобілем.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила суду, що 07.10.2018 року близько 17.00 год. рухаючись на пішохідному переході по вул. Автодорівській в м. Первомайську Миколаївської області біля СТО "Титан" її збив автомобіль ВАЗ-2101 синього кольору. До лікарні її було доставлено автомобілем швидкої медичної допомоги і поставлено діагноз: закритий перелом лівої плечової кістки, закритий перелом правої лонової кістки, травматичний шок 1 ступеня, двухсторонній коксартроз. Анемія серцевого генезу на фоні травми. 31 день вона перебувала на стаціонарному лікуванні у лікарні, а з 07.11.2018 року виписана на амбулаторне лікування. В судовому засіданні підтвердила отримання від обвинуваченого 10000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, однак, оскільки вона витратила багато коштів на лікування, тому просить задовольнити цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 7261,60 грн. та моральної шкоди в сумі 40000 грн. Більше претензій до обвинуваченого вона не пред`являє, покарати просить на розсуд суду.
Представник потерпілої ОСОБА_9 підтримала позицію потерпілої та просила цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого злочину, пов`язаного з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.
Так, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.10.2018 р., в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 встановлено, що 07.10.2018 року о 17.00 год. на пішоходному переході по вул. Автодорівській в м. Первомайську Миколаївської області поблизу СТО "Титан" в ясну погоду без опадів, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 , належного ОСОБА_10 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1960 року народження. Зовнішні пошкодження транспортного засобу: на капоті в лівій передній частині розташована вмятина (в районі блакитно-жовтої полоси) розміром близько 30х25 см..
Схемою (на двох сторінках) до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.10.2018 року встановлено місце здійснення наїзду на пішохода, розташування транспортного засобу після ДТП, наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, напрямку руху учасників дорожнього руху.
Висновком експерта № 639-М від 29.11.2018 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 отримала закритий перелом лівої плечової кістки, закритий перелом правої лонової кістки, травматичний шок 1 ступеня, двухсторонній коксартоз. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмету (можливо при обставинах ДТП) і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
Висновком експерта № 790 від 11.01.2019 року встановлено, що при дослідженні гнучкого гальмівного патрубка робочої гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_3 , з боку переднього лівого колеса, було встановлено, що він має пошкодження зовнішнього гумового патрубка, корду та одне наскрізне пошкодження внутрішнього гумового патрубка. Виявлені пошкодження зовнішнього та внутрішнього гумових патрубків і корду, що розташовані в одній зоні, призвели до розгерметизації системи. Виявлені пошкодження досліджуваного гнучкого гальмівного патрубка є механічного характеру та виникли при знаходженні автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_3 в нерухомому стані, внаслідок стороннього втручання відповідними об`єктами, не виключно і інструментами. Виявлені пошкодження зовнішнього гумового патрубка та корду виникли внаслідок їх розрізу стороннім предметом кромкою (ніж, скальпель, тощо), внутрішнього гумовго патрубка - внаслідок проколу, а саме впровадження твердого гострого предмету відповідної форми. несправність робочої гальмівної системи даного автомобіля, у вигляді її розгерметизації, виникла одразу після отримання ушкоджень гнучкого гальмівного патрубка та виключається можливість її виникнення в момент початку руху. Дослідженням також було встановлено, що виявлені пошкодження гнучкого гальмівного патрубка, а саме: пошкодження зовнішнього гумового патрубка та ниток корду водій міг виявити завчасно перед початком руху даного транспортного засобу; пошкодження внутрішнього гальмівного патрубка водій міг виявити завчасно перед початком руху даного транспортного засобу (як візуально, так і при натисканні на педаль гальм). Несправність робочої гальмівної системи даного автомобіля, у вигляді її розгерметизації, водій міг виявити завчасно перед початком руху даного транспортного засобу (як візуально, так і при натисканні на педаль гальм).
Висновком експерта № 51 від 18.02.2019 року встановлено, що в діях водія автомобіля ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_3 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України та 12.4 ПДР України за умови його руху зі швидкістю 60 км/год за версією ОСОБА_13 . Дії водія вказаного автомобіля не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. Водій автомобіля ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Технічні несправності ходової частини та робочої гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_3 не знаходиться у причинному зв`язку з ДТП. Водій автомобіля ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Свідчення водія автомобіля ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_3 протирічать висновкам експертизи № 790 від 11.01.2019 року, з технічної точки хору не відповідають дійсності.
Довідкою Первомайської міської багатопрофільної лікарні № 43 від 15.11.2018 року за вихідним номером № 1056 встановлено вартість одного ліжко/дня в хірургічному відділенні № 2, яка у жовтні 2018 року складала 293,18 грн. Отже, вартість одного ліжко/дня у жовтні 2018 року становила 25 л/днів х 293,18 = 7329,50 грн.
Довідкою Первомайської міської багатопрофільної лікарні № 46 від 21.12.2018 року за вихідним номером № 1171 встановлено вартість одного ліжко/дня в хірургічному відділенні № 2, яка у листопаді 2018 року складала 423,98 грн. Отже, вартість одного ліжко/дня у листопаді 2018 року становила 6 л/днів х 423,98 = 2543,88 грн.
Також прокурором надані: довідки про не перебування обвинуваченого на обліку у лікаря -психіатра та лікаря-нарколога, про проходження війсьвової служби в Збройних Силах в період з 15.05.1986 року по 06.05.1989 рік, довідку про склад сім`ї та харектеристику з місця проживання, згідно яких ОСОБА_4 проживає разом з дружиною та сином в АДРЕСА_1 , офіційно працює таксистом, громадський порядок не порушує, заяв, скарг до Мигіївської сільської ради не надходило.
Сторононою захисту надані: - консультативний висновок спеціаліста за формою № 028/о Миколаївської обласної клінічної лікарні Миколаївської обласної ради від 19.07.2019 року за № 8001, згідно якого ОСОБА_4 пройшов обстеження щодо гострого порушення мозкового кровообігу; - листок непрацезданості серії АДМ №866826, за яким обвинувачений в період з 18.07.2019 року по 27.07.2019 року проходив амбулаторне лікування у лікаря невролога з діагнозом І693; виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11475/1185, наданої Миколаївською обласною клінічною лікарнею Миколаївської обласної ради від 09.09.2019 року за № 10041, за якою ОСОБА_4 в пперіод з 29.08.2019 року по 09.09.2019 року проходив лікування у стаціонарі неврологічного відділення обласної лікарні з повним діагнозом: Гостре порушення мозкового кровообігу (05.07.19) за ішемічним типом з геморагічною пропиткою в басейні лівої СМА у вигляді легкого правостороннього геміпарезу, елементів моторної афазії. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. на фоні АГ ІІІ ст., атеросклероза зі стенозом сонних артерій з обох боків, з перенесенною ТІА (03.2019), лікворо-дінамічними порушеннями, зниженням когнитивних функцій, ст. декомпенсації. АГ ІІ ст., 3 ст., ризик високий. ІХС. Міокардіофиброз змішаного генезу. СН І-0.; - довідку Миколаївської обласної клінічної лікарні Миколаївської обласної ради від 04.09.2019 року за № 9850 щодо перебування ОСОБА_4 в період з 29.08.2019 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні обласної лікарні; - копію лікарняного листа серії АДН № 060294, за яким обвинувачений в період з 29.08.2019 року по 09.09.2019 року проходив стаціонарне лікування у лікаря невролога.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненего злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив закінчений необережний тяжкий злочин проти безпеки руху, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому. Крім того суд враховує, що вчинення обвинуваченим злочину не було обумовлене протиправною чи неправильною поведінкою інших учасників дорожнього руху, і зокрема потерпілого.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується за проживання в цілому позитивно, що підтверджено характеристиками, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений має сім`ю, однак неповнолітніх дітей на утриманні не має. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя та не є особою, схильною до вчинення злочинів. Водночас суд враховує правомірну та правильну поведінку обвинуваченого після вчинення злочину.
Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді обмеження волі в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч.1 ст. 76 КК України. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 76 КПК України, зобов`язати уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 здійснювати нагляд за останнім. Саме таке покарання відповідатиме закладеним в теорії кримінального права принципам справедливості та невідворотності покарання.
З огляду на вищевказані обставини суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Вирішуючи цивільний позов, суд у порядку ст.ст. 36, 128 КПК України та згідно положень ст. 1206 ЦК України в повному обсязі задовольняє позовну заяву прокурора у кримінальному провадженні про стягнення із цивільного відповідача ОСОБА_4 коштів в розмірі 9873,38 гривень, витрачених на стаціонарне лікування ОСОБА_8 , яка потерпіла від злочину, оскільки такі витрати підтверджуються довідками Первомайської ЦМБЛ від 15.11.2018 року № 43 та від 21.12.2018 року № 46.

Враховуючи добровільну сплату обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 10000 грн. на користь потерпілої, її особистим підтвердженням в судовому засіданні, вирішуючи цівільний позов, суд в порядку ст.ст. 127, 128 КПК України задовольняє позовну заяву потерпілої ОСОБА_8 лише в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди на суму 25000 грн., оскільки вважає, достатньою сатисфакцією завданої потерпілій моральної шкоди на підставі ст. 1166, 1167 ЦК України. В частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальної шкоди в сумі 7261,60 грн. відмовити.
Витрати пов`язані з залученням експертів на загальну суму 3718 грн. 00 коп. також підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

До вступу вироку в законну силу суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 3718 (три тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , на користь Держави в особі Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні Миколаївської області (р/р 4009, МФО 899998, ГУДКСУ у Миколаївській області) вартість стаціонарного лікування потерпілої від злочину на суму 9873 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 38 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , на користь потерпілої ОСОБА_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 в частині стягнення з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7261,60 грн. відмовити.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: