УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Окниця Республіки Молдова, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки Республіки Молдова, не одруженої, із середньою спеціальною освітою, що працює у ТОВ «Дорігас-Агро» (Республіка Молдова) на посаді спеціаліста, зі слів раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що 19.11.2019 орієнтовно о 12 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, направленим на контрабандне переміщення через митний кордон України зброї пістолета «Байкал-442» № с. ХЕК171401, разом із боєприпасами до нього чотирма 9 мм пістолетними патронами, прибула на автомобілі марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», № р. « НОМЕР_1 », до пункту пропуску «Бронниця Унґурь» ВМО «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС у напрямку виїзду з України до Республіки Молдова та обрала режим митного контролю «зелений коридор», який передбачає усне декларування переміщуваних громадянином речей.
Надалі ОСОБА_5 , реалізовуючи власний злочинний умисел, будучи обізнаною з порядком митного контролю та маючи приховані у автомобілі, яким вона рухалась, від митного контролю зброю пістолет «Байкал-442» № с. НОМЕР_2 , разом із боєприпасами до нього чотирма 9 мм пістолетними патронами, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та обіг яких на території України заборонено, намагалась перетнути митний кордон України через зону митного контролю «зелений коридор».
Враховуючи положення ч. 5 ст. 366 МК України, ОСОБА_5 заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.
У той же час, ОСОБА_5 не задекларовано переміщувані нею приховані у верхньому відсіку підлокітника між передніми сидіннями автомобіля, яким вона рухалась, зброю пістолет «Байкал-442» № с. ХЕК171401, разом із боєприпасами до нього чотирма 9 мм пістолетними патронами, а також не повідомлено про це працівників митниці та не пред`явлено їх до митного огляду.
Тим самим, ОСОБА_5 вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак, закінчити його не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки 19.11.2019 о 12:10 год. співробітниками пункту пропуску «Бронниця Унґурь» ВМО «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС проведено огляд автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», № р. « НОМЕР_1 », яким вона керувала, під час якого у верхньому відсіку підлокітника між передніми сидіннями цього автомобілявиявлено зброю пістолет «Байкал-442» № с. НОМЕР_2 , разом із боєприпасами до нього чотирма 9 мм пістолетними патронами.
ОСОБА_5 19.11.2019 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України.

ОСОБА_5 20.11.2019 у відповідності до вимог КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, а саме закінчений замах на контрабанду зброї та боєприпасів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Причетність підозрюваної ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового слідства доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.11.2019, актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу транспортного засобу «Mitsubishi» моделі «Pajero», № р. « НОМЕР_1 »,від 19.11.2019, шляховим листом легкового автомобіля серії НОМЕР_3 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 19.11.2019, тощо.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який становить значну суспільну небезпеку, санкцією ч. 1 ст. 201 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років з конфіскацією майна.

Слідчий зазачив, що враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , яка є громадянкою та жителемРеспубліки Молдова, у неї відсутні соціальні зв`язки на території України , офіційно не працює, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення який становить значну суспільну небезпеку, санкцією ч. 1 ст. 201 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років з конфіскацією майна, тому існують наступні обґрунтовані ризики, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема в Республіці Молдова, має реальні можливості створити умови, які унеможливлюють встановлення та накладення арешту на її майно, яке може бути конфісковано в дохід держави; наявні можливості у продовженні аналогічної злочинної діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому, та просив клопотання задоволити.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м"який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, кається у вчиненому, взагалі не знала, що у автомобілі є зброя, тобто підозра вручена його підзахисній не обгрунтована, оскільки у ОСОБА_5 не було одного з необхідних складових злочину - умислу. Вилучена зброя належить її чоловіку, який є підприємцем - директором ТОВ «Дорігас-Агро» (Республіка Молдова), дана зброя має дозвільні документи, сама також працює у даному товаристві - бухгалтером, крім того у неї в Р.Молдові є престаріла хвора мати, яка потребує стороннього піклування, а тому вважає, що слід врахувати особу ОСОБА_5 , обставини злочину та примінити заставу в меншому розмірі ніж просить слідчий у клопотанні.
ОСОБА_5 підтримала пояснення захисника.
Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, підозрюваної, її захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, крім того надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, що ОСОБА_5 є громадянкою та жителемРеспубліки Молдова, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 є жителем Республіки Молдови,тому остання зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення.

Не підлягає задоволенню вимога слідчого при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, що складає 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв"язку з наступним.

Так, під заставою як видом запобіжного заходу розуміється внесення на спеціальний рахунок, визначений у порядку, затвердженому законом, підозрюваним, обвинуваченим коштів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави встановлюється слідчим суддею, судом, у розмірах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Тобто, застава не є способом для майбутнього, в разі обвинувального вироку, обернення цих коштів на користь потерпілих, а є інструментом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_5 , характер вчиненого злочину, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 40140 ( сорок тисяч сто сорок ) гривень гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, а саме: до 20:30 години 17 січня 2020 року.

Одночасно визначити розмір застави, в сумі 40140 ( сорок тисяч сто сорок ) гривень у національній грошовій одиниці, у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати за кожною вимогою суду, слідчого відділу УСБУ України у Вінницькій області та прокуратури Вінницької області із встановленою періодичністю;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: