ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/220/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в залі суду матеріали кримінального провадження № 11-cc/817/220/19 за апеляційною скаргою представника особи щодо якої вирішено питання про арешт майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 22 серпня 2019 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 22 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки ЗИЛ 131 реєстраційний номер якого відсутній, ключі до даного автомобіля, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним майном.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що ухвала слідчого судді від 15.07.2019 року про надання дозволу на проведення обшуку, в результаті якого було тимчасово вилучено майно, була прийнята з порушенням вимог КПК України на підставі документів, з яких неможливо встановити що здійснювалось незаконна вирубка та реалізація лісу ДП Тернопільське лісове господарство чи ДП Бучацьке лісове господарство, а також на відсутність в матеріалах доданих до клопотання протоколу огляду земельної ділянки, на якій здійснено незаконну вирубку лісу та будь-якої інформації про те, що ОСОБА_9 незаконно придбав не облікований ліс.

Крім того, зазначає, що обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_6 , на обшук дозвіл не видавася, у присутності двох сторонніх осіб, працівників СБУ, які не зазначені в ухвалі слідчого судді, здійснення відеозапису слідчої дії не безперервно та особою, яка не мала на це права, за відсутності в спеціаліста, який був залучений під час обшуку 16.07.2019 року , документа який посвідчує його особу.

Апелянт вказує на те, що прокурор у своєму клопотанні не обґрунтував необхідності арешту майна, не зазначив чим підтверджуються ризики того, що вказане майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено або відчужено, може бути предметом, знаряддям чи засобами вчинення злочину, не зазначив для проведення яких саме експертиз йому необхідне дане майно, які сліди кримінального правопорушення зберіг на собі автомобіль, з метою збереження якого необхідно накласти арешт, а також що вказаний автомобіль використовувався як транспортний засіб, оскільки дане майно являє собою сукупність запчастин від транспортного засобу ЗИЛ 131.

Звертає увагу колегії суддів на те, що обшук проводився в межах кримінального провадження за фактом зловживання владою або службовим становищем, що є абсурдним по відношенню до мети вилучення майна в межах майбутньої кваліфікації незаконної порубки лісу та знищення, підробка номерів вузлів та агрегатів.

В доповненнях до апеляції представник ОСОБА_10 посилається на те, що клопотання про накладення арешту на майно подане з порушення встановленого ч.5 ст.171 КПК України 48 годинного строку з дня вилучення майна, у додатку до клопотання відсутня інформація про кількість додатків та їх назви, також у ньому відсутні докази того що арештоване майно використовувалось як транспортний засіб, до нього не долучено доказів які підтверджували б те, що особа на території якої вилучили це майно здійснила знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера автомобіля, жодній особі не вручено повідомлення про підозру, відсутні докази того що вказане майно не можна передати на зберігання особі у якої якої воно вилученого та законності підстав вилучення вказного майна під час обшуку у кримінальному провадженні за ч.2 ст.364 КК України, вважає що кримінальні провадження за ч.2 ст.364 КК України та ч.4 ст.246 КК України обєднані безпідставно в звязку з чим порушено правила їх підслідності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянта, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Враховуючи, що ухвалу слідчого судді було постановлено 22.08.2019 року без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. В даному випадку оскаржувану ухвалу отримано 22.10.2019 року, тому вважаю апеляційну скаргу подану без порушення строку на апеляційне оскраження.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Тернопільським РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000009 від 24.01.2018 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ст.290, ч.2 ст.364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службовими особами ДП Тернопільське лісове господарство здійснюється протиправна реалізація заготовленої лісосировини (без застосування процедури аукціону), внаслідок чого державному бюджету завдаються збитки в особливо великих розмірах та спричиняється істотна шкода, а також незаконні порубки у лісах державного занчення за участі ОСОБА_11 , який спільно з невстановленими особами( в тому числі службових осіб ДП Бучацьке лісове господарство) організував незаконну рубку лісу, обробку та складування незаконно зрізаної сировини на земельній ділянці кадастровим номером :01:001:0001 у с.Соколів Бучацького району Тернопільської області, де знаходиться приміщення пилорами, де під час санкціонованого обшуку виявлено автомобіль марки ЗІЛ-131 із відсутнім державним номерним знаком та знищеним (ймовірно застуканим) індивідуальним номером двигуна та кузовом, відсутніми реєстраційними номерами.

В рамках вказаного кримінального провадження на земельній ділянці кадастровим номером :01:001:0001 у с.Соколів Бучацького району Тернопільської області проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду під час якого виявлено автомобіль марки ЗИЛ 131 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на базі якого розміщено гідроманіпулятор, зі знищеним (ймовірно застуканим) індивідуальним номером двигуна та кузова, відсутніми реєстраційними номерами та ключі від вказаного транспортного засобу, за допомогою якого здійснювалась погрузка та перевезення лісодеревини, на відшукання якого надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, які визнано речовими доказами.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя вірно врахував: наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям визначеним ст.98 КПК України, наявність в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук прямого дозволу на відшукання вказаного майна, що свідчить про те, що воно не є тимчасово вилученим, відсутність підстав для повернення вказаного майна ОСОБА_6 , оскільки будь-які документи щодо належності їй вказаного трансопрного засобу відсутні, крім того, врахував вимоги ч.3,ч.10 ст.170 КПК України, у відповідності до яких арешт майна може бути накладено на майно будь-якої особи у випадку відповідності його критеріям ст.98 КПК України, в тому числі і добросовісного набувача, а тому прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання прокурора у звязку з можливістю його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, переслідуючи мету збереження речових доказів.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно у даному кримінальному провадженні, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував арешт виходячи з вимог розумності і співмірності.

Перевіряючи доводи захисника щодо належності земельної ділянки, на якій проводився обшук, ОСОБА_6 колегія суддів виходить з того що в матеріалах кримінального провадження містяться відомості про те, що на час звернення з клопотанням про обшук, виконання ухвали про надання дозволу на обшук та накладення арешту на вилучене під час обшуку майно відомості у Держгеокадастрі та Державному реєстрі речових прав про те, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0001, яка розташована в с. Соколів Бучацького району Тернопільської області відсутні, тому купівля нею вказаної земельної ділянки ще у 2015 році у відповідності до вимог ст.125 ЗК України не тягнула собою без державної реєстрації у встановленому законом порядку визнання її власником вказаної землі.

Сумніви захисника у правомірності під час проведення обшуку присутності двох працівників СБУ спростовуються наявним у матеріалах кримінального провадження дорученням прокурора від 16.07.2019 року на керівника СБУ у Тернопільській області про залучення працівників для проведення вказаної слідчої дії.

Доводи апелянта щодо неправомірного обєдання кримінальних проваджень не заслуговують на увагу оскільки вони стосуються фактів протиправної реалізації службовими особами заготовленої лісосировини (без застосування процедури аукціону), незаконної порубки у лісах державного значення та вилученого під час проведення санкцінованого обшуку за даними фактами майна.

Посилання захисника на порушення вимог КПК України у звязку з порушенням 48 годинного строку звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна є безпідставними, оскільки в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук прямо надано дозвіл на відшукання транспортних засобів, тому вказане майно не є тимчасово вилученим.

Твердження апелянта про те, що арештований автомобіль ОСОБА_6 не використовує за призначенням не заслуговують на увагу оскільки в рамках кримінального провадження проводяться відповідні екпертизи, а також стороною обвинувачення в протоколі проведення обшуку було зафіксоано переміщення на ньому ОСОБА_10 , що спростовує версію сторони обвинувачення про те що він становить набір запчастин.

Доводи захисника щодо непредявлення жодній особі підозри у вказаному кримінальному провадженні не співідносяться з питанням накладення арешту на майно, оскільки КПК України не встановлено вимоги щодо необхідності предявлення підозри будь-якій особі з метою накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів. Крім того, слід зазначити що строки для предялення останної у вказаному провадженні не сплили.

Посилання захисника не зазначення мети арешту, його підстав, відповідності майна критеріям ст.98 КПК України та епертиз які, проводяться щодо вказаного майна не заслуговують на увагу оскільки метою накладення арешту на дане майно є забезпечення збереження речових доказів, вилучений автомобіль є предметом кримінального правопорушення передбаченого ст.190 КК України, знаряддям та зберіг сліди передбаченого ст.246 КК України та містить інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в взаємозвязку з злочином, передбаченим ч.2 ст.364 КК України, завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення, відчуження, а зазначення екпертиз які орган досудового розслідування призначив щодо вказаного майна не входить до переліку обставин передбачених ч.2 ст.171 КПК України.

Отже, підстав для задоволення апеляції адвоката ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає, оскільки наведені ним доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення місцевого суду. Крім того, слід зазначити що жодних доказів щодо належності ОСОБА_6 вилученого автомобіля він не представив та добросовісність набуття нею вказаного майна не є перешкодою для накладення арешту, оскільки його метою є забезпечення збереження речових доказів для можливості обєктивного розслідування кримінального провадження.

У звязку з вищенаведеним, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника особи щодо якої вирішено питання про арешт майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2019 року - без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи