Ухвала
іменем України
30 липня 2019 року

м. Київ
справа № 761/10873/19
провадження № 51-3722 впс 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
представників потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши в судовому засіданні подання голови Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0012150 щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
до Верховного Суду надійшло подання голови Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0012150 місце вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке відповідно до правил ст. 12 КК України є більш тяжким у порівнянні з ч. 2 ст. 190 КК України, є представництво ТОВ «М.С.Л.» у м. Львові. Відтак, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 32 КПК України дане кримінальне провадження підсудне одному з районних судів м. Львова.

Від представника потерпілого ОСОБА_4 надійшло звернення, в якому заявник просить відмовити у задоволенні подання про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Про час та місце розгляду клопотання було повідомлено учасників судового провадження, клопотань про відкладення дати його розгляду не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, доводи представників потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перевіривши доводи, наведені в поданні та дослідивши додані до нього матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні подання слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, у підготовчому засіданні 8 липня 2019 року прокурор у кримінальному провадженні просила направити обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 до Київського апеляційного суду, посилаючись на наявність сумнівів у підсудності провадження Шевченківському районному суду м. Києва.
15 липня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження № 0012150 щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, з поданням голови Шевченківського районного суду м. Києва про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Згідно з матеріалами кримінального провадження № 0012150 та обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, а саме за ч. 2 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб), та ч. 3 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах). Із них більш тяжким є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.
Шахрайство вважається закінченим з моменту переходу чужого майна у володіння винного або з моменту отримання ним права розпоряджатися таким майном. При цьому для розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на банківському рахунку, не є обов`язковою умовою їх зняття з такого рахунку. Особливістю грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку, є те, що особа має можливість користуватися чи розпорядитися ними в будь-якому місці, де наявна можливість безготівкового розрахунку, або ж є пристрій для зняття таких коштів у готівковій формі.
Як убачається з викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, ОСОБА_7 18 листопада 2017 року надала до представництва ТОВ «М.С.Л.» документи, потрібні для отримання виграшу в лотереї, право на який, як зазначено в обвинувальному акті, вона отримала шляхом обману, діючи як співвиконавець кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. ТОВ «М.С.Л.» 13 лютого 2019 року дистанційно перерахувало з власного рахунку в ПАТ «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Десятинна, 4/6) на зазначений ОСОБА_7 для отримання виграшу банківський рахунок грошові кошти в розмірі 167000 грн.
Вказаними грошовими коштами ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно заволоділи та розпорядилися на власний розсуд. Однак, фактичне заволодіння грошовими коштами й отримання можливості розпоряджатися ними у ОСОБА_7 відбулося не 18 листопада 2018 року у м. Львові, а лише з 13 лютого 2019 року, після перерахування грошових коштів на зазначений ОСОБА_7 для отримання виграшу банківський рахунок.
Отже, конкретне місце вчинення ОСОБА_7 більш тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, виходячи зі змісту обвинувального акта, визначити неможливо. У зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження має здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено та затверджено прокурором Київської місцевої прокуратури № 10, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, до якого і направлено цей акт для розгляду.
З урахуванням зазначеного та того, що вказане кримінальне провадження № 0012150 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, перебуває на розгляді Шевченківського районного суду м. Києва, колегія суддів не знаходить підстав для його направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
А тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання голови Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0012150 щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенніподання голови Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0012150 щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3