Справа № 466/6735/19
У Х В А Л А

23 серпня 2019 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0001426 ,-

в с т а н о в и в :

20.08.2019р. ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , від 17 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001426.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.04.13р. вона звернулась до Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області із заявою вчинення кримінального правопорушення. У своєму повідомленні вона вказала, що невідомі особи неправомірними діями заволоділи квартирою її тітки, ОСОБА_7 , по АДРЕСА_1 . На підставі її заяви, 12.04.13р. слідчим Шевченківського ВП було внесено відомості в ЄРДР № 0001426 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. 20.08.19р. вона отримала копію постанови про закриття вказаного кримінального провадження. Скаржник вважає, що дане рішення прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, тому просить постанову скасувати.

Скаржник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримала, зіславшись на викладені в ній обставини та факти, просила таку задовольнити. Крім того додала, що в 2014 році вона уже зверталась до суду з аналогічною скаргою та ухвалою слідчого судді від 10.09.14р. її вимоги задоволено, постанова слідчого від 30.01.14р. була скасована а досудове розслідування відновлено. Однак з того часу слідчий, окрім допиту декількох свідків, жодних слідчих дій не вчинив. Вказівки прокурора щодо здійснення належного досудового розслідування не виконані, не вирішенні і заявлені у провадженні клопотання.

Захисник ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_4 надав суду аналогічні пояснення, що і його підзахисна, просив скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти задоволення скарги ОСОБА_4 , оскільки постанова про закриття провадження винесена передчасно.

Слідчий Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, що в силу ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. Між тим, в розпорядження суду надано матеріали кримінального провадження № 0001426.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001426, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно ст.303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В процесі розгляду скарги у судовому засіданні встановлено, що в провадженні Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001426 від 12 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

17.07.2019 року слідчим СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0001426 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Дані про скерування ОСОБА_4 копії постанови, у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Підставою для закриття кримінального провадження, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слугувало те, що в ході досудового розслідування не вдалося встановити свідків та очевидців кримінального правопорушення, що унеможливлює підтвердження чи спростування показів допитаних сторін провадження. А в діях невстановленої особи, як вважає слідчий, відсутні шахрайські діяння з приводу заволодіння квартирою у АДРЕСА_1 , оскільки потерпіла ОСОБА_9 в силу складених обставин не здійснювала догляд за покійним до його смерті, за ним доглядали по сторонні особи, яким відповідно і перейшла у власність вищевказана квартира.

Однак такий висновок слідчого є необґрунтованим, безпідставним та не сприяє повному та всебічному дослідженню обставин кримінального правопорушення, або встановленню факту події кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, згідно положень п. 4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказувані обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Вирішуючи вимоги скарги, суд виходить з того, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001426, 10.09.14р. слідчим суддею Шевченківського райсуду м. Львова постановлено ухвалу, якою скасовано аналогічну за змістом постанову про закриття вказаного кримінального провадження від 30.01.2014р. З того часу органом досудового розслідування лише допитано потерпілу та двох свідків. Незважаючи на те, що прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 неодноразово надавались слідчому ОСОБА_6 вказівки провести ряд слідчий дій (допит свідків, проведення експертиз та ін.), останнім вказані вимоги проігноровані та 17.07.19р. прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах. Також в матеріалах провадження наявні не вирішенні клопотання захисника ОСОБА_4 від 03.06.16р. про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження та від 05.07.16р. про зміну правової кваліфікації злочину. Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, не надав.

У зв`язку із вищенаведеним, рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження на думку суду є передчасним та підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розслідуванні, суперечить вимогам чинного КПК України.

Керуючись ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 17 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001426.

Зобов`зати уповноважену особу Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001426 від 12.04.2013 року .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1