ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/1621/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2394/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.122 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 02 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 02 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, працюючого у ТОВ «Новий стиль» на посаді штампувальника, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2012 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 1806 грн. 27 коп., моральної шкоди - 15000 грн., а всього 16806 грн.27 коп.

Вищевказаним вироком встановлено, що 17.12.2017 року о 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В той час до нього у двері подзвонив раніше йому знайомий ОСОБА_8 , який проживає у тому ж будинку поверхом нижче, в квартирі АДРЕСА_3 . В ході розмови ОСОБА_8 почав висловлювати ОСОБА_7 претензії з приводу шуму у нічний час доби, який доносився з квартири останнього. Саме в той час між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин почалася сварка, в ході якої у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 будь-якого ступеня тяжкості. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 , від чого той зробив декілька кроків назад та присів на підлогу біля квартири АДРЕСА_4 . Надалі ОСОБА_9 проявляючи агресію, продовжуючи свої протиправні дії, з метою доведення злочину до кінця, наніс один удар правою ногою в ділянку правої великогомілкової кістки потерпілого. Після цього, ОСОБА_9 , вважаючи виконаними до кінця всі свої дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , припинив побиття останнього. В результаті вчиненого злочину ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: садна м`яких тканин правої кістки, забійно-рвана наскрізна рана верхньої губи праворуч, посттравматична екстракція одного зубу на верхній щелепі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом правої великогомілкової кістки, перелом верхньої третини діафізу правої малогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, понад 3-х тижнів (21 дня), що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 86-А/19 від 22.01.2018.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вищевказаний вирок потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, яку в подальшому уточнив, в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, задовольнивши при цьому цивільний позов потерпілого, стягнувши з ОСОБА_7 на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 1806,27 грн. та моральну шкоду 100 000 грн., а всього 101 806, 27 грн.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що призначене ОСОБА_7 покарання є занадто м`яким, а судом під час прийняття рішення не достатньо враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину. Зазначив, що з 17.12.2017 року по 06.02.2018 року він знаходився на лікуванні у КЗОЗ ХМКЛ швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. Мєщанінова, а з 06.02.2018 року продовжував лікуватися в КЗОЗ «ХМП №2». Потерпілий вказує на свої фізичні страждання, оскільки майже рік у нього не зростався перелом, потрібна була операція, до того ж обвинувачений вибив йому передній зуб, який потрібно вставляти, що потребує значних матеріальних затрат. Вказує також, що багато зусиль покладає на відновлення свого стану, страждає психологічно, а тому вважає, що сума завданої йому моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень є співмірною з тими фізичними болями та стражданнями, які він переніс.
У зв`язку з викладеним вважає, що стягнута з обвинуваченого на його користь моральна шкода у розмірі 15 000 грн. не відповідає характеру та тривалості його моральних переживань, емоційних та душевних страждань у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, порушенням звичного життєвого укладу та наполягає на стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважав, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Прокурор не заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта, думку обвинуваченого та прокурора щодо поданої апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні злочину ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності до ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Що стосується доводів апелянта про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, то відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання суд першої інстанції зазначених вимог дотримався, врахувавши, що обвинувачений скоїв злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем останнього має позитивні характеристики, в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий.
Сукупність наведених обставин свідчить про те, що висновки суду першої інстанції поряд із встановленими під час апеляційного розгляду даними свідчать про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства та без обмеження його волі.

Що стосується апеляційних вимог в частині неправильності вирішення питання щодо стягнення моральної шкоди, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як передбачено частиною 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Вироком районного суду частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення моральної шкоди та стягнуто з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у сумі 15 000 грн.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді саден м`яких тканин правої кістки, забійно-рваної наскрізної рани верхньої губи, посттравматичної екстракції одного зубу на верхній щелепі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; закритий перелом правої великогомілкової кістки, перелом верхньої третини діафазу правої малогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, понад 3-х тижнів (21 дня), що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 86-А/19 від 22.01.2018 року.
Висновки суду першої інстанції щодо стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 моральної шкоди у розмірі 15000 гривень, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що зроблені з урахуванням доказів, що містяться у матеріалах справи та виходячи з принципів розумності та виваженості, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги в частині їх збільшення колегія судді не вбачає.

Порушень кримінального процесуального законодавства при розгляді справи судом першої інстанції, які б тягнули безумовне скасування рішення суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.392, 393, 404, 405, ч.1 ст. 407,418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу потерпілого, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4