Справа № 140/2770/16-к Провадження №11-кп/801/45/2019
Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000574 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.04.2018, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Згурівка, Згурівського району, Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

засуджено за ч.2 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого від відбування призначеного покарання звільнено, з випробуванням встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки .

В порядку п.1.2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано засудженого періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.

Вирішено питання з речовими доказами.

встановив:
ОСОБА_7 за вироком суду був визнаний винним в тому, що 11.07.2016 близько 21.00год, перебуваючи разом із своїм батьком ОСОБА_9 поруч зі ставком у с. Селевінці Немнрівського району, зустрів неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_9 маючи намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), ігноруючи загальноприйняті елементарні норми поведінки та моральні принципи у суспільстві та використовуючи малозначний привід, наніс ОСОБА_10 один удар правою ногою по спині, внаслідок чого останній впав у ставок.

Після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_9 підійшов до батька ОСОБА_11 ОСОБА_12 та умисно наніс один удар правою рукою по обличчю останньому, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на землю в цей час до даного місця підійшов син ОСОБА_9 ОСОБА_7 . ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер дій свого батька ОСОБА_9 їх спрямованість, а також можливість діяти із ним спільно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, спільно із ОСОБА_13 нанесли близько п`яти ударів кулаками в область обличчя ОСОБА_12 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_12 ушкодження у вигляді синців в лівій завушній ділянці голови, в області лівої вушної раковини, в потиличній ділянці голови зліва, шо відповідно до висновок експерта №159 від 12.07.2016 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , містить прохання про скасування вироку суду і закриття кримінального провадження за недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.296 КК України.

Свої доводи адвокат обґрунтував тим, що обвинувачений не був ініціатором конфлікту, а розбороняв потерпілого ОСОБА_12 і батька.

Його дії на думку захисника виникли на ґрунті особистих неприязних стосунків та не носили характеру хуліганських.

Прокурор, який звертався із апеляційною скаргою, до початку апеляційного розгляду відмовився від її розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи поданої апеляційної скарги; заперечення прокурора проти її задоволення; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання суддів апеляційної інстанції судом першої інстанції був зроблений вірний висновок щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні хуліганства, вчиненого групою осіб разом із ОСОБА_9 із особливою зухвалістю.

Кваліфікація скоєного за ч.2 ст.296 КК України не викликає сумнівів.

Суд обґрунтовано критично оцінив покази обвинуваченого та визнав їх способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності при тому, що сам він не заперечував, що нахиляв потерпілого ОСОБА_12 до землі, після чого тягнув за ноги до ставка, куди його кинув у воду.

Зазначені покази узгоджуються із показами потерпілого ОСОБА_12 , в тому числі при проведенні слідчого експерименту на досудовому слідстві.

Висновки судово-медичних експертиз зроблених відносно потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_10 є підтвердженням дій обвинуваченого щодо заподіяння тілесних ушкоджень.

Висновки суду містять також посилання на покази допитаних у суді свідків, достовірність яких не викликає сумнівів.

При кваліфікації хуліганства суд вірно виходив із об`єкту захисту, яким є громадський порядок.

Посягання на ці відносини здійснювались обвинуваченим в активній формі, через використання незначного приводу, в громадському місці та супроводжувалось фізичним насильством із заподіянням фізичного болю.

Дії ОСОБА_7 та його батька були позбавлені будь-якої необхідності та були викликані їхнім бажанням показати свою зверхність, пов`язану із неповагою до людської гідності потерпілих та байдужим ставленням до законів і сталих правил поведінки в суспільстві.

Для кваліфікації дій винного, як хуліганства, не важливо час виникнення бажання вчинити його, як і не важливо було встановити хто саме із обвинувачених розпочав хуліганство та хто, і які дії при цьому виконував.

Тому посилання захисника, що заподіяння ударів мало місце при з`ясуванні особистих стосунків, що виникли раптово, суд не бере до уваги.

За даних обставин батько обвинуваченого ОСОБА_9 був засуджений за ч.2 ст.296 КК України 04.05.2018 за вироком Немирівського районного суду Вінницької області (який залучений до матеріалів кримінального провадження) за кваліфікуючою ознакою хуліганство, вчинене групою осіб разом із обвинуваченим ОСОБА_7 .

Вирок суду відносно ОСОБА_9 вступив в законну силу та ніким не оскаржувався, незважаючи, що захист обох винних здійснював один і той же захисник.

Зважаючи, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а при судовому розгляді не було допущено ніяких істотних порушень вимог КПК, підстав до задоволення апеляційної скарги в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та скасування судового рішення не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити в зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.04.2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4