Провадження № 1-кп/127/654/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі колегії

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001431 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

05.04.2005 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до чотирнадцяти років позбавлення волі;

26.11.2014 року вироком Літинського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст.. 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі;

звільненого 23.11.2017 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання дев`ять місяців вісімнадцять днів;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України за наступних обставин. 08.04.2018 року близько 18:20 год. в будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 та його матір`ю ОСОБА_9 виникла сварка. Почувши сварку, брат ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , який проживає в іншій частині того ж будинку, намагався увійти до частини будинку, в якій вона відбувалась. Однак, ОСОБА_7 , маючи переломи кісток обох нижніх кінцівок, тримаючись руками за ручку вхідних дверей зсередини, не впускав його.
Далі ОСОБА_8 таки вдалося відчинити двері та він увійшов до кухні. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті своєму братові.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підповз на колінах до столу, розташованого в кухні та схопив до рук побутовий ніж, який там лежав. Далі, знаходячись поряд зі своїм братом та тримаючи зазначений ніж у правій руці, ОСОБА_7 , спрямовуючи травмуючу дію в місце розташування життєво важливих органів, усвідомлюючи можливість заподіяння смерті ОСОБА_8 та бажаючи її настання, умисно наніс останньому цим ножем один удар в область грудної клітки. Після цього ОСОБА_8 зігнувся та вийшов з будинку.
Внаслідок даного удару в ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого торакоабдомінального, тобто такого, що супроводжується одночасним порушенням цілості грудної та черевної порожнин, поранення з пораненням легеневої зв`язки та діафрагми.
У зв`язку зі своєчасним наданням медичної допомоги смерть ОСОБА_8 не настала.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Згідно висновку експерта № 575/594 від 29.05.2018 року, у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки та черевної порожнини; поранення міжреберної артерії зліва, діафрагми зліва, лівобічний тотальний гемоторакс; геморагічний шок ІІІ ступеню. Дані ушкодження у ОСОБА_8 за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлися небезпечними для життя в момент заподіяння та супроводжувались загрозливими для життя явищами, виникли від дії колюче-ріжучого предмету, з прикладенням сили в передню поверхню грудної клітки зліва.
Такі дії ОСОБА_7 досудовим слідством кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав частково, надав суду наступні показання. 08.04.2018 року він перебував за місцем свого проживання в свої частині будинку, де він жив разом з матір`ю та співмешканкою. Його мати та брат ОСОБА_8 , який живе в іншій частині будинку, кудись разом ходили. Через деякий час мати принесла горілку. Матір хотіла віднести приготовану нею їжу дочці брата, однак він не дозволяв їй це робити. Щоб перешкодити матері, він намагався зачинити двері однією рукою, а іншою хотів забрати у матері їжу. Він затиснув дверима обидві ноги матері та вона сіла в хаті на порозі спиною до нього, а ногами на порозі. В цей час до дверей підбіг його брат ОСОБА_10 , який в будинок не заходив, а почав тягнути на себе двері. При цьому брат сказав, що зараз з ним розправиться. Тоді він потягнувся за ножем, який лежав поряд за 0,5 м від нього, схопив його і висунув ніж з-за дверей. При цьому він не бачив куди б`є з-за дверей, не бачив куди потрапив ніж. Він хотів лише налякати брата.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав суду наступні показання. Будинок, в якому він проживає поділений на дві частини. Він проживає в свої частині разом зі своєю співмешканкою та дочкою. В другій частині будинку проживає його мати та брат, який за три місяці до скоєння злочину звільнився з місць позбавлення волі.

08.04.2018 року вранці його мати пішла з будинку, щоб купити випивку. Коли мати повернулася з горілкою, то він попросив її дати його донці їжу, яку вона приготувала, та вона пішла до своєї частини будинку. В цей час він почув крики матері та побіг до неї. Прибігши, він побачив як його брат затискає ноги матері дверима. При цьому ОСОБА_7 гукнув до нього: «зараз я тебе вб`ю». Він підійшов та намагався зупинити брата. В цей час останній тримався рукою за ручку дверей, а в правій руці тримав ніж. Він підійшов ближче, шарпнув двері, і матір впала, він залишався на порозі та в хаиу не заходив. Він наблизився до ОСОБА_11 , та останній ударив його ножем в ліву частину грудей в область серця. Після цього він одразу відійшов, сів на лавку та закурив цигарку. Його побачила сусідка та викликала швидку допомогу.

В той день його мати та брат були в стані алкогольного сп`яніння.

В нього вже давно склалися неприязні стосунки з братом через жінку, яка покинула ОСОБА_7 заради нього.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала суду наступні показання. Вона проживає разом з сином ОСОБА_7 в частині будинку, а в іншій частині проживає її син ОСОБА_8 . На ОСОБА_12 вона приготувала їжу, разом з ОСОБА_13 розпивала спиртні напої, а потім хотіла занести частину їжі сину ОСОБА_10 . Однак ОСОБА_13 не давав їй це зробити та зачиняв двері. У зв`язку з тим, що ОСОБА_13 тримав двері, вона сиділа в хаті, а ноги її були на вулиці. Ярослав знаходився позаду неї. В цей час до дверей підійшов ОСОБА_10 . Вона не пам`ятає, чи говорив щось ОСОБА_13 до ОСОБА_10 , не бачила, як відбувалося нанесення удару та ножа також не бачила. Вона уже побачила, як ОСОБА_10 тримається зав живіт.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надала суду наступні показання. На ОСОБА_12 вона зайшла до дружини ОСОБА_15 . Вона побачила, що ОСОБА_16 , який був в стані алкогольного сп`яніння, стоїть на колінах та кричить, що заріже ОСОБА_10 . Вона пішла додому, а через деякий час повернулася та побачила, як ОСОБА_17 сидить на лавці на подвір`ї лише в штанах, без футболки, майже без свідомості. ОСОБА_10 стікав кров`ю та тримався за серце, кров текла по тулубу, була на землі. Двері будинку були відчинені, і вона бачила, що там ОСОБА_13 стоїть на колінах. Матір братів була в хаті, стояла позаду ОСОБА_13 .

Вона відлила ОСОБА_10 водою, перев`язала йому рану та сказала ОСОБА_18 , щоб та викликала швидку.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- витяг з кримінального провадження 10.04.2018 року;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.05.2018 року, згідно якого ОСОБА_8 просить вжити заходи до свого брата ОСОБА_7 , який 08.04.2018 року близько 18:20 год. ножем наніс йому тілесне ушкодження в область грудної клітини;
- заяви ОСОБА_9 від 08.04.2018 року, 11.04.2018 року та 26.05.2018 року;

- протокол огляду місця події від 08.04.2018 року, згідно якого проводився огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В ході даного огляду було виявлено ніж та сліди крові;

- протокол огляду місця події від 08.04.2018 року, згідно якого проводився огляд хірургічного відділення лікарні ім.. Пирогова. В ході даного огляду було вилучено одяг потерпілого;

- ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2018 року, 11.04.2018 року, 13.04.2018 року, 16.04.2018 року, 23.04.2018 року, 25.04.2018 року, 10.05.2018 року, 14.05.2018 року, 01.06.2018 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 11.04.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , згідно якого останній розповідав про події, які відбувалися 08.04.2018 року та показував на місцевості, як саме відбувалися дані події, а саме обставини за яких він наніс тілесне ушкодження ОСОБА_8 . Також в судовому засіданні було переглянуто відеозапис вказаної слідчої дії;

- висновок експерта № 180 від 23.05.2018 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютинином анти- ОСОБА_19 слідах на марлевому тампоні зі змивом речовини з бруківки біля входу до будинку, вирізці з килима, чоловічих шортах встановлено наявність крові людини, не виключається її походження які від ОСОБА_8 ;

- висновок експерта № 303 від 18.06.2018 року, згідно якого генетичні ознаки слідів крові людини та клітин, виявлених на поверхні ножа є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків букального епітелію потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 ;

- виписка з медичної карти хворого від 18.04.2018 року, згідно якого ОСОБА_8 встановлено діагноз проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки та черевної порожнини, геморагічний шок ІІІ ступеню, лівобічний тотальний гемоторакс, поранення міжреберної артерії зліва та діафрагми зліва;
- постанови прокурора від 27.04.2018 року;
- протокол отримання зразків для експертизи від 02.05.2018 року, згідно якого в ОСОБА_8 відібрані зразки букального епітелію;
- протокол отримання зразків для експертизи від 03.05.2018 року, згідно якого в ОСОБА_8 відібрані зразки крові;
- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 16.05.2018 року, згідно якого слідчий отримав доступ до медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 ;

- опис речей і документів від 16.05.2018 року, згідно якого слідчим було вилучено медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_8 ;

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 16.05.2018 року, згідно якого слідчий отримав доступ до рентгенівських знімків хворого ОСОБА_8 ;

- опис речей і документів від 16.05.2018 року, згідно якого слідчим було вилучено два рентгенівських знімки на ім`я ОСОБА_8 ;

- копія листа медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 ;

- висновок експерта № 575/594 від 29.05.2018 року, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки та черевної порожнини; поранення міжреберної артерії зліва, діафрагми зліва, лівобічний тотальний гемоторакс; геморагічний шок ІІІ ступеню. Дані ушкодження у ОСОБА_8 за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлися небезпечними для життя в момент заподіяння та супроводжувались загрозливими для життя явищами, виникли від дії колюче-ріжучого предмету, з прикладенням сили в передню поверхню грудної клітки зліва;
- довідка головного лікарня ВОКЛ ім.. М.І. Пирогова, згідно якої ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні в тора кальному відділенні лікарні з 08.04.2018 року по 18.04.2018 року;
- протокол проведення слідчого експерименту від 26.05.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого останній розповідав про події, які відбувалися 08.04.2018 року та показував на місцевості, як саме відбувалися дані події, а саме обставини за яких його брат ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження. Також в судовому засіданні було переглянуто відеозапис вказаної слідчої дії;

- протокол проведення слідчого експерименту від 26.05.2018 року за участю свідка ОСОБА_9 , згідно якого остання розповідала про події, які відбувалися 08.04.2018 року та показувала на місцевості, як саме відбувалися дані події, а саме обставини за яких ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження. Також в судовому засіданні було переглянуто відеозапис вказаної слідчої дії;

- клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування;

- постанова прокурора від 29.05.2018 року.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відповідно до п. 4 постанови ПВСУ №2 від 07.02.2003 Про судову практику в справах про злочин проти життя і здоров`я особи» замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Якщо ж винний діяв не з прямим, а з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство й у випадках, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо допускає настання будь-яких наслідків, у тому числі й смерті, вона не може бути притягнена до відповідальності за замах на вбивство.

Злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство й у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично були заподіяні.

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
В судовому засіданні встановлено, що між братами ОСОБА_20 існували довготривалі неприязні стосунки. Це підтвердили в своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 мати братів.
В момент вчинення злочину брати висловлювали погрози один одному, виражали явну агресію один до одного, що підтверджується як їх власними показаннями, так і показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . Згідно цих показань потерпілий погрожував розправитися з братом, а обвинувачений кричав, що він заріже потерпілого.
08.04.2018 року близько 18:20 год. в будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 та його матір`ю ОСОБА_9 виникла сварка. Почувши сварку, брат ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , який проживає в іншій частині того ж будинку, намагався увійти до частини будинку, в якій вона відбувалась. Однак, ОСОБА_7 , маючи переломи кісток обох нижніх кінцівок, тримаючись руками за ручку вхідних дверей зсередини, не впускав його.
В цей час ОСОБА_7 , маючи невизначений умисел на заподіяння шкоди здоров`ю свого брата ОСОБА_8 , однією рукою тримаючи ручку дверей, другою рукою схопив зі столу кухонний ніж та наніс один удар ОСОБА_8 по тулубу.
Після отриманого удару ножем ОСОБА_8 відійшов, сів на лавку, що в дворі будинку та запалив цигарку.
Внаслідок даного удару в ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого торакоабдомінального, тобто такого, що супроводжується одночасним порушенням цілості грудної та черевної порожнин, поранення з пораненням легеневої зв`язки та діафрагми.
Згідно висновку експерта № 575/594 від 29.05.2018 року, у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки та черевної порожнини; поранення міжреберної артерії зліва, діафрагми зліва, лівобічний тотальний гемоторакс; геморагічний шок ІІІ ступеню. Дані ушкодження у ОСОБА_8 за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлися небезпечними для життя в момент заподіяння та супроводжувались загрозливими для життя явищами, виникли від дії колюче-ріжучого предмету, з прикладенням сили в передню поверхню грудної клітки зліва.

Таким чином обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , встановлені в судовому засіданні свідчать про наявність в обвинуваченого ОСОБА_7 неконкретизованого умислу, оскільки він стояв на колінах, маючи переломи обох кінцівок, тобто вільно та швидко пересуватися не міг, знаходився за дверима у будинку, в той час як потерпілий перебував назовні, в середину не заходив. Обвинувачений ОСОБА_7 тримав за ручку двері, намагаючись потерпілого в середину не впустити. В цей час потерпілий ОСОБА_8 тягнув ручку дверей на себе, намагаючись проникнути в середину будинку, незважаючи на погрози обвинуваченого його вбити, як він сам стверджував. Така поведінка потерпілого сприяла загостренню конфлікту, оскільки він діяв проти волі ОСОБА_7 намагався зайти у будинок останнього без його дозволу.

Саме під час такої боротьби ОСОБА_7 схопив ніж однією рукою, другою тримаючи ручку дверей, щоб не дати можливість брату зайти у будинок, один раз вдарив його цим ножем в тулуб. Вказані обставини не дають підстави суду вважати, що ОСОБА_7 мав прямий умисел вбити брата. Хоча, наносячи удар ножем по тулубу, він усвідомлював, що може заподіяти ОСОБА_8 будь-яку шкоду, навіть його вбити, але діяв на думку суду з непрямим умислом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що не мав наміру вбити брата, хотів його налякати.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень. Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату.

Така правова позиція викладена в постанові ВС у справі №760/4968/15-к від 08.09.2018.

За таких обставин суд вважає, що правильною правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 буде кваліфікація за наслідками вчиненого ним діяння, тому суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_7 раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 172 від 29.05.2018 року, ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, та на теперішній час на хронічне душевне захворювання не страждав (не страждає), перебував (перебуває) поза будь-яким хворобливим розладом психічної діяльності, міг (може) усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд вважає рецидив злочинів.

За таких обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий умисний насильницький злочин, направлений проти здоров`я людини, в період непогашених судимостей та умовно-дострокового звільнення від покарання, раніше засуджений за умисне вбивство, тобто є суспільно-небезпечною особою, суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у максимальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 121 КК України.

З метою забезпечення виконання вироку суду, суд вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід ОСОБА_7 до набуття вироком законної сили.

Суд також вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертизи слід стягнути з обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням скоєного ним злочину, речові докази слід знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 26.11.2014 року та остаточно призначити покарання у вигляді восьми років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, тобто з 09.04.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 09.04.2018 року до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати по проведенню експертизи в сумі вісім тисяч чотириста одинадцять гривень 94 копійки на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме речі, вилучені під час ОМП 08.04.2018 року: кухонний ніж, змиви речовини бурого кольору, виріз ковдри, штани сірого кольору, тапочки яскраво зеленого кольору знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді :