Справа №487/4349/19
Провадження №1-кс/487/4549/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржників - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:
06.06.2019 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, посилаючись на те, що вони 03.05.2019 р. звернулись до ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, із заявою про вчинення слідчим СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та прокурором місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.
Листом начальника Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_8 їм було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, у зв`язку з чим вони звернулись із зазначеною скаргою, в якій просили зобов`язати ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внести до ЄРДР відомості, зазначені в його заяві про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.384 КК України, вчинене працівниками правоохоронних органів.
У судовому засіданні представник скаржників ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. Надав письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні скарги. Наполягав на правомірності прийнятого ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, рішення.
Слідчий суддя, заслухавши думку представника скаржників, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено у судовому засіданні 03.05.2019 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, із заявою про вчинення слідчим СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та прокурором місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.
Листом начальника Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_8 від 11.05.2019 р. було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, відмовлено у зв`язку з тим, що заява не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, ґрунтується лише на припущеннях про протиправність дій співробітників правоохоронних органів.
У відповідності до ч.1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Законодавством передбачено, що бездіяльність слідчого, яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, заявник може оскаржити слідчому судді.
Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи положення статей 2 ч.1, 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Як вбачається зі скарги в провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0001469 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України. 19.12.2018 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 затримані на підставі ухвали слідчого судді Суворівського районного суду м.Одеси від 18.12.2018 р. Скаржники та їх представник вважають, що при розгляді питання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення були надані сфальсифіковані докази про направлення 17.12.2018 р. підозрюваним повісток про виклик для оформлення процесуальних дій. При цьому посилаються на відповідь Одеської дирекції АТ «Укрпошта» від 28.12.2018 р., відповідно до якої відділенням поштового зв`язку Одеса-45 квитанція ф.1 не використовувались, поштове відправлення за №830 в прийманні та пересиланні не значиться. Штрихкодовий ідентифікатор за цим номером у даному відділені поштового зв`язку за період з грудня 2018 р. не використовувався. За період з 12.12.2018 р. по 03.01.2018 р. поштове відправлення за згаданим номером на адресу ОСОБА_5 в надходженні та видачі не значиться. Посилаючись на зазначене вище, скаржники та їх представник стверджують, що слідчим СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та прокурором місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 підроблені відповідні докази.
При цьому у відповідь Одеської дирекції АТ «Укрпошта» від 28.12.2018 р. зазначено, що з наданої адвокатом ОСОБА_9 ксерокопії квитанції ф.1 та ф.107 встановити, яким відділенням був проставлений календарний штемпель не вдається можливим. Крім того, через наявні у зазначеному документі описки слідчий суддя позбавлений можливості достеменно встановити, за який саме період було проведено перевірку відправлень, та чи було проведено перевірку відправлення процесуальних документів ОСОБА_4 .
Інших обґрунтованих та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції представником скаржників в судовому засіданні не надано.
Таким чином, начальник Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_10 при розгляді заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 03.05.2019 р. діяв в межах своїх повноважень, тому слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1