справа № 439/260/19
УХВАЛА
судового засідання
1 листопада 2019 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 286 КК України, -
В судовому засіданні 01.11.2019 року захисник обвинуваченого ОСОБА_8 подав суду клопотання про визнання доказів очевидно недопустимими, авторами якого є він та захисник ОСОБА_9 .
Із змісту клопотання вбачається, що в судовому засіданні прокурором на обґрунтування обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, в числі інших документів, був наданий протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2018 з додатками.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
На думку авторів клопотання, фактичні дані, процесуальним джерелом отримання яких є протокол огляду місця події від 29.08.2018 року з додатками до нього, є очевидно недопустимим доказом, що виключає можливість його подальшого використання у кримінальному процесі.
Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Згідно з наведеними у протоколі відомостями огляд місця дорожньо-транспортної пригоди проводився одночасно із оглядом трупа, що не суперечило вимогам ч. 2 ст. 238 КПК України.
У п. 25 протоколу, де повинні наводитись відомості про трупи, зазначено лише прізвища, ініціали та дати народження загиблих і далі вказується: детальний опис на двох окремих аркушах, що долучені до протоколу. До протоколу долучені два аркуші з рукописним текстом, у яких описані відомості про трупи. Додані аркуші є частиною протоколу, оскільки містять у собі відомості про оглянуті трупи, зокрема їх детальний опис, який доповнює відомості, наведені у п. 25 цього процесуального документа. Про те, що вони є не окремим додатком, а невід`ємною частиною протоколу, свідчить як їх зміст та вказані вище ознаки, так і відсутність згадки про ці записи у переліку додатків до протоколу, наведеному у п. 27. Крім того, записи не мають ні назви, ні заголовку, у зв`язку з чим також не можуть вважатись окремим документом. Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_10 , який вказаний у протоколі як учасник огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснив, що насправді участі в огляді місця дорожньо-транспортної пригоди не брав, а під час проведення вказаної слідчої дії сидів в автомобілі разом із слідчою ОСОБА_11 , яка запросила його на місце пригоди як судово-медичного експерта лише для огляду трупів і роз`яснила йому права та обов`язки. Трупи він оглядав із слідчою ОСОБА_11 . При цьому саме ОСОБА_11 складала додані до протоколу записи на двох аркушах, у яких наводились встановлені за його участю результати огляду трупів. Також експерт пояснив, що прокурор, який проводив огляд місця події, а також поняті при огляді трупів були відсутні. Складені слідчою ОСОБА_11 записи ні останньою, ні ним, ні прокурором, ні понятими не підписувались і окремої назви не мали.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , який брав участь у огляді місця дорожньо-транспортної пригоди як спеціаліст-криміналіст і виконував фото- та відеозйомку, пояснив, що не бачив, хто конкретно оглядав трупи. Крім того, після огляду не знайомився із пред`явленими йому під час допиту в суді записами, складеними за результатами огляду трупів, тому не підписував їх.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , який вказаний у протоколі як понятий, категорично заперечив свою участь в огляді трупів. Крім того свідок пояснив, що не може підтвердити, що при огляді місця події оглядались тіла загиблих, раніше не бачив пред`явлених йому під час допиту записів, складених за результатами огляду трупів і не знає, хто їх складав та що вони означають.
Тому, на думку захисників, в порушення вимог ч. 7 ст. 223 КПК України, згідно з якими слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для огляду трупа, у даному випадку трупи оглядались без понятих.
Також в клопотанні захисники вказують, що огляд місця дорожньо-транспортної пригоди та трупів проводився після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
До такого висновку вони приходять з огляду на те, що із відкритих стороні захисту матеріалів досудового розслідування вбачається, що слідча ОСОБА_11 , яка разом із судово-медичним експертом проводила огляд трупів і складала частину протоколу, викладену на 2-х окремих аркушах, не була уповноважена на проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Крім того, вона навіть не була внесена до Протоколу як учасник огляду місця події, який проводився одночасно із оглядом трупів. Тому частина протоколу,яка викладена на двох окремих аркушах, у яких наведені результати огляду трупів, складена не уповноваженою на це особою, без участі понятих, не підписана особами, які проводили цей огляд.
Захисники просять врахувати, що допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який як прокурор проводив огляд місця дорожньо-транспортної пригоди і підписував протокол, пояснив, що крім нього учасниками цього огляду були: слідчий СВ прокуратури області ОСОБА_15 , прокурор відділу процесуального керівництва прокуратури області ОСОБА_16 , працівник відділу внутрішньої безпеки ГУНП області, судово-медичний експерт ОСОБА_10 , інспектор криміналіст, слідчий СУ ГУНП ОСОБА_17 та начальник останнього, а також поняті. Разом тим у протоколі згадуються лише прокурор ОСОБА_14 , судово-медичний експерт ОСОБА_10 , старший інспектор криміналіст ОСОБА_12 , старший слідчий СУ ГУНП ОСОБА_17 і поняті.
Слідчий ОСОБА_17 у ході огляду консультував прокурорів, які складали протокол і вказував, які конкретно відомості у ньому фіксувати та особисто брав участь у проведенні замірів. Крім того, вказував криміналісту, який проводив фото- та відеозйомку, які конкретно об`єкти слід фіксувати при цій зйомці.
Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України, яка регламентує порядок складання протоколу і на яку зроблено посилання в оголошеному документі, вступна частина протоколу повинна містити в собі відомості про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх застосування.
Жодних відомостей про характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувались при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх застосування, в протоколі не зазначено. Натомість вказані лише їх неповні назви.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 КПК України додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків. Натомість, приєднані до справи фотознімки таким вимогам не відповідають. Самі фотознімки, а не окремий аркуш паперу, названий фототаблицею, не містять у собі відомостей про зафіксовані на них зображення. Названий фототаблицею окремий аркуш паперу містить у собі інформацію, яка не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема про те, що фотографування проводилось нібито 28.08.2018, а ДТП мала місце 27.08.18. Фотознімки не можуть бути належним доказом ще й тому, що стороною обвинувачення не дотримано вимог ч. 3 ст. 107 КПК України, згідно з якою у матеріалах кримінального провадження повинні зберігатися оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії. Проте, такі до матеріалів провадження стороною обвинувачення не приєднувались і не можуть бути приєднані, оскільки стороні захисту не відкривались.
Також автори клопотання звертають увагу на те, що свідок ОСОБА_13 пояснив, що перед проведенням слідчої дії права та обов`язки понятого йому не роз`яснювались, чим порушено вимоги ст. 223 КПК, якою встановлені обов`язкові вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій.
У процесі огляду була складена схема до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка за своєю природою є не додатком, а його невід`ємною частиною, оскільки на неї зроблені посилання у п.п. 18, 19, 21, 22, 24, 27 протоколу як на джерело інформації, яка не була внесена до останнього, однак встановлена в процесі проведення слідчої дії. У зв`язку з цим відомості, які зафіксовані у схемі, проте відсутні у тексті п.1-29 протоколу, повинні бути посвідчені усіма, перерахованими вище учасниками огляду. Дана схема, яка є невід`ємною частиною протоколу, не підписана усіма особами, які брали участь у проведенні слідчої дії, що є порушенням вимог п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України, яка регламентує порядок складання протоколу.
Виходячи з відомостей, наведених у витягах із ЄРДР, наданих прокурором суду, на час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який проводився одночасно із оглядом трупів після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, ні прокурори ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , ні слідчі ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , не були уповноважені на проведення у даному кримінальному провадженні процесуальних дій.
Захисники просять визнати очевидно недопустимими доказами фактичні дані, процесуальним джерелом отримання яких є протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2018 з додатками до нього.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав вимогу своїх захисників.
Прокурор, потерпілі та їх представник просять відмовити у задоволенні вимоги захисників.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обставини клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Суд погоджується з твердженнями прокурора про те, що в ході судового слідства не встановлено даних про те, що спотворено відомості, викладені у дослідженому судом протоколі огляду місця події. А допущені порушення дійсно мали місце, проте, суперечливих даних у протоколі не вказано і такі порушення не є істотними.
На думку суду, з огляду на наведене вище, враховуючи, що справа слухається у суді першої інстанції, на даній стадії судового розгляду є належні умови для забезпечення справедливого судового розгляду та виконання завдань кримінального процесу.
Керуючись статтями 91-94, 369, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання очевидно недопустимими фактичних даних, процесуальним джерелом отримання яких є протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2018 з додатками до нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1