УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/12691/19

Провадження № 1-кп/638/1415/19

29.10.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддя ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 05.07.2019 р. №0002610 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, непрацюючого, не одруженого, освіта повна середня, раніше неодноразово судимого: 1) 25.02.2004 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 296 на 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 2)17.03.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 3) 06.10.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі; 4) 05.04.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 24.01.2019 року з Олексіївської ВК №25 умовно-достроково на 4 місяці 4 дні; зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
встановив:
19.08.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 05.07.2019 р. №0002610 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.09.2019 року, обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 12-00 год. 31.10.2019 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу заперечували, просили змінити на більш м`який.
Суд, вислухавши думки сторін з приводу заявленого клопотання дійшов до наступних висновків.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Так, у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Враховуючи викладене, існування ризиків, доведених стороною обвинувачення, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, не має стійких соціальних зв`язків, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, до 27.12.2019 року включно.
Одночасно колегія суддів вважає необхідним зазначити, що дійсно, відповідно до чисельних рішень ЄСПЛ, є неможливим продовження строку тримання особи під вартою на підставах, які не можна вважати достатніми. Після спливу певного часу судова влада зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою особи.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою.
Прийшовши до висновку про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 до вказаного строку під вартою, колегія суддів також враховує відсутність на теперішній час належним чином підтверджених медичних даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я.
Враховуючи вищевикладене та керуючись вимогами ст. 331 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 13-30 год. 27.12.2019 року.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3