Ухвала
05 грудня 2019 року
м. Київ
Провадження № 51-6004 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Луганського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року щодо останнього,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Таким чином, неповнота судового розгляду (ст. 410 КПК України) та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) не є підставою для перегляду судових рішень в касаційному порядку, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачена можливість скасування касаційним судом рішень судів першої та апеляційної інстанцій з цих підстав.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення вимог закону, передбачені у ч. 1 ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування судом касаційної інстанції, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Проте, захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону. При обґрунтуванні незаконності оскаржуваного судового рішення захисник наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та не погоджується з оцінкою доказів, що відповідно ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також, у касаційній скарзі захисник не вказує на конкретні порушення закону, які були порушені апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на статті 412, 419 КПК України.
Суд касаційної інстанції є судом права та, відповідно до положень ч. 2 ст. 433 КПК України, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, а тому відсутність у ній належного обґрунтування, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
На виконання вказаних вимог захисником в скарзі вказано, що він просить касаційний суд розглянути скарги без його участі, проте таке прохання захисника суперечить положенням ч. 1 ст. 52 КПК України, згідно з яких участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 427 КПК України, якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження на участь у кримінальному провадженні, відповідно до вимог цього Кодексу. Такими документами, згідно з ч. 1 ст. 50 КПК України, є: 1) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Проте адвокат ОСОБА_4 не надав суду касаційної інстанції оформлених належним чином документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, які б підтверджували його повноваження на участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції.
Крім того, згідно з положеннями ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Захисником не долучено до касаційної скарги копії оскаржуваного судового рішення, яке має бути оформлені належним чином, як того вимагає п. 13.7. Інструкції з діловодства від 17 грудня 2013 року № 173.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись положеннями ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Луганського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року щодо останнього, залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6