УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/14205/19

Провадження № 1-кс/638/4134/19

19.09.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004802 від 07.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-
встановив:
12.09.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням звернувся слідчий Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004802 від 07.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Своє клопотання слідчий обгрунтував тим, що У провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004802 від 07 вересня 2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - тобто шахрайство, вчинене у великих розмірах.
До Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від директора юридичного департаменту Харківської міської ради ОСОБА_5 згідно якої ОСОБА_6 уклав договір купівлі продажу квартири від 29.01.2018року, виступаючи продавцем у вищевказаному договорі, використав завідомо підробне свідоцтво про право власності на житло, виданого 17.12.199року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, згідно з розпорядженням від 17.12.1999 за № П-2-27153. Але в свою чергу згідно інформації Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 31.08.2018року № 10103, квартира АДРЕСА_1 на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації від 10.03.2009року № 1484, передана у власність ОСОБА_7 (Свідоцтво про право власності на житло від 10.03.2009 реєстраційних № НОМЕР_1 ).
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.01.2018року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 продав вказану квартиру ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав від неї грошові кошти в сумі 149160,00 грн. за договором купівлі продажу №46 посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_9 . В свою чергу ОСОБА_8 продала вказану квартиру ОСОБА_10 згідно договору купівлі продажу №2025 вид.26.06.2018року.
Крім того, було встановлено, що ОСОБА_6 використав завідомо підроблений документ, саме свідоцтво про право власності на житло видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, згідно з розпорядженням від 17.12.1999 за № 3759-261, зареєстровано у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та записано у реєстрову книгу за № П-2-27153.
На даний час квартира АДРЕСА_1 ., є безпосереднім об`єктом вчиненого кримінального правопорушення тому, що реєстрація права власності на квартиру у відповідних державних реєстрах відбулася з використанням завідомого підробленого документу, а саме свідоцтво про право власності на житло видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, згідно з розпорядженням від 17.12.1999 за № 3759-261, зареєстровано у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та записано у реєстрову книгу за № П-2-27153, крім того є ризик повторного переходу права власності на вищезазначену квартиру до добросовісного чи недобросовісного набувача, що значно ускладнить досудове слідство по даній справі та може стати на заваді захисту прав та законних інтересів громадян.

В судове засідання прокурор з`явився, клопотання підтримав з обставин викладених у ньому.

Суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, яке є безпосереднім об`єктом вчиненого кримінального правопорушення, що може перешкодити встановленню істини по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання слідчого Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004802 від 07.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити частково.
Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , в тому числі іншим фізичним та юридичним особам по кримінальному провадженню № 0004802 від 07 грудня 2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Надати дозвіл на подання ухвали та інших документів до повноважного органу для внесення даних, щодо арешту нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідчому Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя