Справа № 152/418/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000031 від 28 січня 2019 року,
за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

учасники кримінального
провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор - ОСОБА_4 ,
сторона захисту:
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
інші учасники:
потерпілий ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 27 січня 2019 року, близько 01 години, перебуваючи в громадському місці, на території двору поблизу приміщення дискотеки «У Брояка», розташованого в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області по вул. Смавзюка, 60-а, умисно, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності, добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно вискочив на капот автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 та наніс декілька ударів кулаками рук по лобовому склі автомобіля, в результаті чого спричинив пошкодження автомобіля у вигляді вм`ятини капоту автомобіля та розбитого лобового скла. Після цього хуліганські дії були припинені присутніми громадянами. Відповідно до висновку авто-товарознавчої експертизи № 2030/19-21 від 13 березня 2019 року ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду власнику автомобіля ОСОБА_6 в розмірі 8069,49 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину. Зокрема, пояснив що 27 січня 2019 року, близько 01 години, перебуваючи в АДРЕСА_2 , на території двору поблизу приміщення дискотеки «У Брояка», він в ході суперечки та бійки, яка виникла між ним та ОСОБА_7 , вискочив на капот автомобіля «Renault Megane», який знаходився у дворі, та вдарив кулаком по лобовому склі автомобіля, в наслідок чого розбив лобове скло та пом`яв капот. Про вчинене шкодує, кається. Зазначив, що з потерпілим помирився, просив його суворо не карати.
Ураховуючи те, що обвинувачений, захисник, прокурор та потерпілий у судовому засіданні не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, доказів щодо речових доказів та судових витрат.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 296 КК України.
Поряд з цим, ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 червня 2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення (а.п. 114).

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 , є визнання ним вини, щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на думку прокурора, висловлену у судових дебатах, думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив суворо не карати обвинуваченого та призначити йому найменшу міру покарання, передбачену санкцією ч. 1 ст. 296 КК України, про що подав відповідну заяву (а.п. 118), беручи до уваги викладений в досудовій доповіді висновок органу пробації, який зазначив, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 296 КК України.
Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речового доказу належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у провадженні становлять 785 грн.
Підстав для обрання запобіжного заходу немає.
Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8840 (вісім тисяч вісімсот сорок) гривень.
Речовий доказ автомобіль «Renault Megane», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , - залишити у власника.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять ) гривень за проведення судової авто товарознавчої експертизи згідно висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 13 березня 2019 року № 2030/19-21.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1