Провадження № 274/6622/19
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/626/19

І м е н е м У к р а ї н и
19.11.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/6622/19 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичева Житомирської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениці 2 курсу 5 групи ПТУ № 12 м. Бердичева, проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 190 КК України,

за участі прокурора. . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченої . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Потерпілий ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_3 уклали угоду про примирення, відповідно до якої у невстановлений досудовим слідством час у невстановленому досудовим слідством місці ОСОБА_3 з невстановленою досудовим слідством особою під час спілкування по мобільному телефону вступила в попередню злочинну змову, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Діючи відповідно до розподілених злочинних ролей, невстановлена досудовим слідством особа мала зателефонувати потерпілому ОСОБА_5 та повідомити, що бажає придбати мобільний телефон потерпілого, який останній продавав за допомогою оголошення у всесвітній мережі інтернет. В подальшому невстановлена досудовим слідством особа під приводом купівлі телефону з умовою подальшої оплати на банківську картку повинна була переконати потерпілого про необхідність його відправлення рейсовим автобусом. У свою чергу ОСОБА_3 повинна була прийти до площі Привокзальної в м. Бердичеві та на автобусній зупинці забрати належний ОСОБА_5 мобільний телефон, який останній передав за допомогою рейсового автобусу «Вінниця-Житомир» та який очікував на його оплату.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 23 жовтня 2018 року приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_3 відповідно до розподілених злочинних ролей з метою заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 шляхом обману прибула до автобусної зупинки, що знаходиться на площі Привокзальній в м. Бердичеві, де отримала від водія рейсового автобусу «Вінниця-Житомир» мобільний телефон марки "Хіаоmі Redmi Note 3" з ідентифікаційними електронними номерами (ІМЕІ) НОМЕР_1 , вартістю 1700 грн.

Отримавши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_3 з місця злочину зникла та отриманим телефоном розпорядилась на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

10 жовтня 2019 року між підозрюваною ОСОБА_3 і потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України та узгоджують вид і розмір покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, є злочином середньої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (09.10.19) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 190 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої ОСОБА_3 ОСОБА_5 , визначено, що потерпілий претензій до підозрюваної не має, зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.

ОСОБА_3 заявила, що вона цілком розуміє наслідки угоди, просить затвердити угоду про примирення. Потерпілий звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказав, що ніяких претензій до обвинуваченої не має, з наслідками укладення та затвердження угоди ознайомлений, просить затвердити угоду з призначенням узгодженого покарання.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Обвинувачена вказала, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового слідства та судового розгляду, підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись статтями 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 10 жовтня 2019 року між підозрюваною ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначивши їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди, а потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1