Справа № 297/839/19
УХВАЛА
про зміну запобіжного заходу
14 травня 2019 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове клопотанням захисника ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000282 від 20.04.2019 року про зміну міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

До суду звернувся захисник підозрюваного ОСОБА_4 з клопотанням про зміну запобіжного заходу, мотивуючи тим, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи №51 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом особистості та потребує застосування примусових заходів медичного характеру - лікування в психіатричній лікарні з звичайним наглядом.

22.04.2019 року слідчим суддею Берегівського районного суду винесено ухвалу про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, без визначення застави в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000282 від 20.04.2019 року, за ст. 121 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила його задовольнити, мотивуючи тим, що її син ОСОБА_6 має психічне захворювання та потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання визнала та не заперечувала проти задоволення клопотання.

Особа щодо якої розглядається клопотання в судове засідання не доставлена, вислухавши думку сторін суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання відповідно до ст.. 506 КПК України

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевівши та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 статті 506 КПК України передбачає, що особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.

Відповідно до вимог п.п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховуватися обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового покарання, але це слід робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Що стосується ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, даний ризик не повинен сприйматися судом абстрактно без жодного доказу на його обґрунтування, а сукупність доказів перевіряється судом - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ( п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

В судовому засіданні достеменно встановлено, що підстав для подальшого тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 без встановлення наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111-112 рішення від 1 березня 2007 року п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року). Обставини справи свідчать про неодноразовий розгляд національними судами питання законності тримання заявника під вартою, однак відповідні судові рішення не повною мірою враховували вимоги п. 4 ст. 5 Конвенції. Зокрема, у цих рішеннях наведений стандартний набір підстав тримання заявника під вартою, беї урахування критерію їх достовірності/недостовірності та конкретної ситуації, шо склалася.

З метою запобігання ризикам, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , захисник прохає змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, як особу яка страждає на психічне захворювання і не може утримувати під вартою на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 51 від 02.05.2019 року ОСОБА_6 . ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного захворювання у вигляді Параноїдальної шизофренії безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом особистості. По психічному стану в момент скоєння правопорушення ОСОБА_6 не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними та не може в теперішній час. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - лікування в психіатричній лікарні з звичайним наглядом.

Згідно ч.1, ч.4 ст.503 КПК, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.177, 503, 508 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного по кримінальному провадженню №0000282 від 20.04.2019 року ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України -задовольнити.

Змінити запобіжний захід, обраний згідно ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 22.04.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегова, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого у вигляді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до Обласної психіатричної лікарні м. Берегове.

Термін дії ухвали до 01 год. 30 хв. 19 червня 2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно надіслати слідчому в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000282 від 20.04.2019 року для організації та негайного виконання ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу та прокурору ОСОБА_3 для контролю виконання судового рішення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1