В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 3 Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 12 квітня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кушелівка Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, інваліда 3 групи, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 травня 2018 року за частиною першою статті 125 КК України до 150 год громадських робіт, - по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченому частиною другою статті 389 КК України,

прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обввинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 травня 2018 року за вчинення умисного злочину за частиною першою статті 125 КК України до 150 год громадських робіт, не відбув жодної години громадських робіт на території Тростянецької сільської ради Тиврівського району в період з 25 жовтня 2018 року по 10 квітня 2019 року, від відбування покарання у виді громадських робіт ухилився, на письмові попередження органу пробації не реагував, без поважних причин до місця відбування покарання у виді громадських робіт не з`явився.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною другою статті 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнає повністю, погоджується давати показання.
У зв`язку з цим прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин та просить у відповідності із частиною третьою статті 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні. Пропонує допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та його захисник згодні з думкою прокурора. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи думки учасників процесу, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і визначає такий обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та встановлює такий порядок їх дослідження: допит обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтверджує, що дійсно свідомо ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт, вважаючи, що подання ним касаційної скарги на вирок суду надає йому таке право. Водночас розуміє, що винен, так як вирок відносно нього набрав законної сили після розгляду справи апеляційним судом, який залишив вирок суду першої інстанції в силі. Розкаюється.
Щодо особи обвинуваченого, судом установлені такі обставини.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується ксерокопією його паспорта серії НОМЕР_1 , а також пенсійного посвідчення інваліда 3 групи безстроково.
Відповідно до довідки від 16 квітня 2019 року та копіями вироків та ухвал обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий.
Відповідно до довідки-характеристики № 02-10/159 від 17 квітня 2019 року з місця проживання Тростянецької сільської ради Тиврівського району обвинувачений характеризується з негативної сторони, постійно конфліктує з сусідами.
Згідно з довідкою про склад сім`ї № 259 від 17 квітня 2019 року цієї ж сільради, обвинувачений співмешкає з ОСОБА_6 , яка має п`ятеро неповнолітніх дітей.
Відповідно до довідки КНП Тиврівська ЦРЛ № 453 від 22 квітня 2019 року обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно з довідкою цієї ж лікарні № 464 від 24 квітня 2019 року обвинувачений в період з 24 жовтня 2018 року по 11 квітня 2019 року на лікуванні амбулаторному та стаціонарному не перебував.
Відповідно до висновку ЛКК від 20 травня 2019 року за станом здоров`я обвинувачений потребує довготривалого амбулаторного лікування та протипоказана важка фізична праця та піднімання вантажів.
Відповідно до довідки Тиврівської ЦРЛ від 26 квітня 2019 року обвинувачений за станом здоров`я може виконувати неважкі громадські роботи.
Згідно з досудовою доповіддю органу пробації від 27 вересня 2019 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе та становить небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме проходження пробаційної програми "Зміна прокримінального мислення".
Обставинами, які у відповідності із статтею 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка у відповідності із статтею 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачений, маючи судимість за умисний злочин, вчинив новий умисний злочин.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та особу винного; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає доцільним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді обмеження волі в межах санкції частини другої статті 389 КК України, частково приєднавши невідбуту частини покарання за попереднім вироком, в умовах звільнення від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком з обмеженнями, передбаченими статтею 76 КК України.
Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.
Керуючись статтями 349, 370, 371, 374, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
У відповідності із частиною першою статті 71, частиною першою статті 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тиврівського районного суду від 10 травня 2018 року, і остаточно обрати ОСОБА_3 міру покарання у виді 2 (двох) років 10 днів обмеження волі.
У відповідності із статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з частиною першою статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 76 КК України додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження можуть отримати у суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_7