Справа № 712/935/2012
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді клопотання засудженого ОСОБА_3 про зняття судимості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про зняття судимості, яке обґрунтовує тим, що він був засуджений 16.11.2012 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 332 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією засобів вчинення злочину. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06.11.2014 року на підставі ст. 6 Закону України «Про Амністію» не відбуту частину покарання скорочено на . Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13.05.2015 року на підставі ст..82 КК України не відбуту частину покарання змінено на обмеження волі. Звільнено 20.08.2015 року з місць відбування покарання ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12.08.2015 року на підставі ст..81 КК України умовно достроково, не відбутий термін 3 місяці 7 днів.

З посиланням на викладене та на підставі ст. 91 КК України, просить зняти з нього судимість за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2012 року.
Засуджений в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, водночас подав заяву про розгляд заправи за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, повязаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбаченихст. 538цього Кодексу.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами клопотання, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2012 року ОСОБА_3 визнано винним та призначено йому покарання за ч.2 ст. 332 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією засобів вчинення злочину.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06.11.2014 року засудженому ОСОБА_3 , скорочено наполовину невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2012 року, яка станом на 19 квітня 2014 року становить 3 роки позбавлення волі.
13.05.2015 року ухвалою Менського районного суду Чернігівської області засудженому ОСОБА_3 на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання змінено на обмеження волі.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12.08.2015 року ОСОБА_3 , засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2012 року, звільнено умовно достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання 3 місяці 7 днів.
Матеріалами клопотання також встановлено, що ОСОБА_3 працює на посаді в ТзОВ «Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед» з 10.04.2019 року на посаді оператора автоматичної лінії підготовки та паяння електрорадіоелементів на друкарських платах служби виробництва.
16.07.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, у виконкомі Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, що стверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1
Згідно характеристики від 08.07.2019 року, виданою заступником міського голови ОСОБА_6 слідує, що ОСОБА_3 проживає в місті Чоп з народження, одружений. Скарг у виконавчий комітет Чопської міської ради не надходило
Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 КК України та п. п. 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. При вирішенні питання про погашення судимості правове значення має не тільки наявність вироку суду, яким особу визнано винною у вчиненні злочину, а й підстави та час її звільнення від відбування покарання, оскільки саме з цього часу в передбачених законом випадках особа вважається такою, що не має судимості, або починає обчислюватися строк, протягом якого вона вважатиметься такою, що має судимість.
Строки погашення судимості визначені ст. 89 КК України.
Пунктом 8 ст. 89 КК України передбачено, що такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
За приписами ч. 3 ст. 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
Відповідно до ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків у статті 89 цього Кодексу. При цьому зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.
Змінами, внесеними до ст. 91 КК України Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 року № 1698-VII, що набрав чинності 25.01.2015 року, передбачено, що зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього кодексу не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини, однак на момент вчинення злочинів ОСОБА_3 була чинною редакція ст. 91 КК України, якою допускалося дострокове зняття судимості за усі злочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 5 КК України регламентовано, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Аналізуючи норми діючого КК України слід дійти висновку, що «інші кримінально-правові наслідки», визначені законодавцем, включають в себе, зокрема й інститут судимості як такий.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» звернуто увагу на те, що судам необхідно враховувати, що дострокове зняття судимості відповідно до ст. 91 КК України з особи, що вчинила тяжкий або особливо тяжкий злочин у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст. 89 КК України, і лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення. У такому випадку суд виносить мотивовану постанову про дострокове зняття судимості. Зняття судимості є правом, а не обов`язком суду, тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості.
Також умовами для дострокового зняття судимості у виді позбавлення волі є доведення особою свого виправлення своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.
Отже, станом на звернення з даним клопотанням про дострокове зняття судимості, минуло більше половини строків погашення судимості, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 91 КК України (у редакції, яка діяла як на час вчинення злочинів, так і на час його звільнення від відбування покарання).
Водночас, слід звернути увагу на ту обставину, що, як зазначено в п. 52 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року (справа «Щокін проти України»), Суд визнає, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Зі змісту п. 57 цього ж рішення випливає висновок Суду, що у разі коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків, національні органи зобов`язані застосовувати тлумачення, яке є найбільш сприятливим для особи.
Відтак, при розгляді даного клопотання застосовується редакція кримінального закону, яка діяла на час вчинення ОСОБА_3 злочинів, так як вона поліпшує його становище порівняно із діючою редакцією ст. 91 КК України.
За наведених обставин, суд приходить до переконання за можливе задовольнити внесене клопотання та зняти із засудженого ОСОБА_3 судимість за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2012 року до закінчення строку, зазначеного у п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, оскільки після звільнення від відбування покарання, призначеного даним вироком, пройшло більше половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України, і засуджений зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, надавши суду відповідні докази на підтвердження вказаних обставин.
Керуючись ст. ст. 88-91 КК України, ст. ст. 5, 376, 538, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зняття судимості задовольнити.

На підставі ст. 91 КК України зняти з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судимість за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2012 року до закінчення строку, зазначеного у п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1