КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року,

за участі: адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , та накладено арешт на вантажний автомобіль марки «Камаз» модель «5511» н.з. НОМЕР_1 з ключем (пультом запуску) до нього та СпРТЗ (Свідоцтво про Реєстрацію Транспортного Засобу) № НОМЕР_2 , із забороною користування та заборони розпоряджання майном.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року, скасувати її та повернути ОСОБА_6 автомобіль марки «Камаз» модель «5511» н.з. НОМЕР_1 з ключем (пультом запуску) до нього та СпРТЗ (Свідоцтво про Реєстрацію Транспортного Засобу) № НОМЕР_2 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає, що слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого не дослідив обставини, підстави, які не виконав слідчий у відповідності до закону, що привело до прийняття незаконного рішення. Висновок суду не ґрунтується на письмових доказів, що автомобіль «Камаз» має відношення до будівельного сміття та до земельної ділянки, яку нібито забруднив сміттям автомобіль, який використовував ОСОБА_6 для перевезення землі. Як стверджує апелянт, вказані твердження спростовуються протоколом допиту ОСОБА_9 від 17 липня 2019 року.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання йому завчасно повідомлено, в передбаченому законом порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката, який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу, просив їх задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею без участі власника майна, копію оскаржуваної ухвали отримано адвокатом 05 серпня 2019 року, що підтверджено матеріалами провадження, апеляційну скаргу подано 10 серпня 2019 року, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Як вбачається з судового провадження, слідчим відділом Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 липня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001172, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 239 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 2016 року по 2019 рік невстановлені особи самоправно, тобто самовільно, всупереч установленому законом порядку, в межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району, Київської області на території ГО СТ «Буревісник-3», вчинили самоправні дії направлені на завезення на земельну ділянку будівельного сміття, законність дій яких оспорюється окремим громадянином, чим заподіяли значну шкоду також встановлено, що невстановлені особи з початку 2019 року, перебуваючи за адресою: Гнідинська сільська рада Бориспільського району Київської області поряд з територієюГО СТ «Буревісник-3», на земельних ділянках з кадастровими номерами: :04:001:0804, :04:001:0803, :04:001:0789, :04:001:0904, :04:001:0905, забруднюють та псують землі іншими матеріалами,шкідливими для життя, здоров`я та довкілля внаслідок порушення спеціальних правил.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відшукання і вилучення предметів, а також інших речей, які мають значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути використані як доказ під час судового розгляду, 17 липня 2019 року в період часу з 14 години 10 хвилин по 14 годину 45 хвилин за адресою: Київська область, Бориспільський район, адміністративні межі Гнідинської сільської ради, урочище «Перший Шлюз», вулиця Приозерна, на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:001:0905, проведено огляд земельних ділянок та підтвердження або спростування факту злочинних дій.

Так, під час проведення огляду виявлено будівельне сміття яке знаходиться на вказаній земельній ділянці та суміжних із нею також у подальшому виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «Камаз» модель «5511» н.з. НОМЕР_1 з ключем (пультом запуску) до нього та СпРТЗ (Свідоцтво про Реєстрацію Транспортного Засобу) № НОМЕР_2 .
18 липня 2019 року слідчий СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на на вантажний автомобіль марки «Камаз» модель «5511» н.з. НОМЕР_1 з ключем (пультом запуску) до нього та СпРТЗ (Свідоцтво про Реєстрацію Транспортного Засобу) № НОМЕР_2 , із встановленням обмежень у вигляді заборони користування та заборони розпоряджання майном.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року вказане клопотання задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001172 про накладення арешту на вказаний автомобіль слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речового доказу.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч доводам апеянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказаний автомобіль, оскільки він, як вважає колегія суддів відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою слідчого слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 12 лютого 2019 року визнаний речовим доказом (а.с. 29-31).

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на зазначений автомобіль, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказаний автомобіль, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доводи апелянта про те, що арешт на вищевказаний автомобіль накладено безпідставно без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13, у разі подання особами, визначеними у ст. 174 КПК, скарги на ухвалу слідчого судді суду першої інстанції про арешт майна у зв`язку з необґрунтованістю його накладення, судді судів апеляційної інстанції мають перевірити, чи подавалось цими особами клопотання про скасування цього заходу забезпечення слідчому судді місцевого суду та в разі негативної відповіді на зазначене питання, можуть залишити ухвалу без змін. Іншими словами, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно, особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК), а уже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , та накладено арешт на вантажний автомобіль марки «Камаз» модель «5511» н.з. НОМЕР_1 з ключем (пультом запуску) до нього та СпРТЗ (Свідоцтво про Реєстрацію Транспортного Засобу) № НОМЕР_2 , із забороною користування та заборони розпоряджання майном, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_11

Справа №11-сс/824/4941/2019 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_10