КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 21 серпня 2019 року апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м Києва від 24 травня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку подачі клопотання про накладення арешту на майно, яке вилучене під час проведення 30 квітня 2019 року огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Чорногірська, 36 та обшуку ОСОБА_7 майна, а саме на: дві шкіряних рукавиці чорного кольору; мобільний телефон марки «Мейзу», чорного кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 ; предмет схожий на ніж з рукояткою зі вставками чорного та коричневого кольорів, розміром близько 20 см, лезо довжиною близько 11 см, шириною 2,5 см, на якому наявні сліди речовини бурого кольору; чохол для ножа; предмет схожий на розкладний ніж, чорного кольору з лезом довжиною близько 9 см, шириною 2 см; плащ темно-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору.

Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що оскаржуване судове рішення постановлено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва без виклику прокурора та копію судового рішення у вказаному кримінальному провадженні отримано прокурором лише 07 червня 2019 року через канцелярію Печерського районного суду м. Києва, про що свідчить відповідна розписка. До канцелярії Київської місцевої прокуратури №6 така ухвала не надходила.
Апеляційну скаргу поданау зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та з порушеннями КПК України, у зв`язку з чим вважає ухвалу суду незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зокрема, прокурор зазначає, що у зв`язку з необхідністю проведення значного обсягу слідчих дій, а саме: оглядів вилучених речей, складанням фототаблиць до них, зверненням до суду з винесенням постанов про залучення вилучених речей в якості речових доказів, проведенням допитів, та інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також у зв`язку із специфікою роботи Печерського районного суду м. Києва у вихідні та святкові дні, особливістю подачі та розгляду клопотань у кримінальних провадженнях, слідчий не звернувся вчасно до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

06 травня 2019 року, слідчим підготовлено та погоджено у прокурора клопотання про проведення (легалізації) огляду місця події та клопотання про поновлення процесуального строку подачі клопотання про накладення арешту на майно згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та накладення арешту на вилучене майно.
07 травня 2019 року, клопотання про накладення арешту подано до Печерського районного суду м. Києва, однак не розглянуто у зв`язку з не прийняттям у цей же день та, відповідно, - не задоволенням іншого клопотання - клопотання про проведення (легалізації) огляду місця події, яке слідчим направлено поштою.

Судовий розгляд клопотання суддею про арешт майна відкладено за для долучення до матеріалів судової справи копії ухвали про проведення (легалізації) огляду місця події.

17 травня 2019 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва клопотання про проведення (легалізації) огляду місця події задоволено, надано дозвіл на виявлення та вилучення речей за зазначеною адресою.
Прокурором, опісля отримання ухвали про легалізацію огляду, заявою на ім`я слідчого судді ОСОБА_8 , долучено до матеріалів судової справи №757/24339/19-к копію ухвали №757/24339/19-к від 17 травня 2019 року про надання дозволу на проведення огляду.

24 травня 2019 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого.
Така відмова, на думку прокурора, повністю не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які викладено у клопотанні, винесена з порушеннями КПК України, у зв`язку з чим є незаконною і необґрунтованою, а тому, підлягає скасуванню з наступних підстав.

Звертає увагу апелянт на те, що відповідно до ухвали від 24 травня 2019, слідчий суддя вказує, що прокурор, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначає, що метою арешту на майно є забезпечення заявленого цивільного позову та виконання вироку в частині конфіскації майна. Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки у клопотанні зазначено, що на вилучені речі необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Щодо пропущених строків на арешт тимчасово вилученого майна, про що вказується слідчим суддею в ухвалі - прокурор вважає, що такий строк пропущено з об`єктивних причин, про це зазначається у клопотанні слідчого про поновлення процесуального строку на подачу клопотання про накладення арешту на майно згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та накладення арешту на вилучене майно.
Оскільки арешт на вилучені оглядом місця події та особистим обшуком речі, предмети, що визнані постановою слідчого речовими доказами накладається з метою їх збереження, а строк на подачу відповідного клопотання пропущено слідчим з об`єктивних причин, автор апеляційної скарги вважає, що висновки слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в ухвалі від 25 травня 2019 року не ґрунтуються на матеріалах клопотання та не відповідають вимогам КПК України.

В судове засідання у справі учасники не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, хоча про час та місце судового засідання їм повідомлено у встановлений законом порядок, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю учасників провадження, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 30 квітня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001914 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, 30 квітня 2019 року, у невстановлений час, перебуваючи у невстановленому місці, знайшов на сайті «OJIX» оголошення, щодо продажу антикварного жіночого годинника-кулона «Mindil&Brother Philadelphia», вартістю 1000 доларів США, після чого в нього виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 за допомогою абонентського номеру, що був вказаний на сайті зв`язався з потерпілим ОСОБА_9 та домовився про зустріч нібито з метою покупки антикварного жіночого годинника-кулона «Mindil&Brother Philadelphia». Після чого, 30 квітня 2019 року, приблизно о 16 год. 10 хв., ОСОБА_7 , приїхавши за адресою: м. Київ, О. Матросова8а, заздалегідь приготувавши до вчинення злочину предмет схожий на ніж, зустрівся з потерпілим ОСОБА_9 , під час розмови з яким, ОСОБА_7 , оглянувши годинник, повідомив, що угода, тобто купівля годинника відміняється.
Після цього, потерпілий ОСОБА_9 направився в сторону свого автомобіля, у цей час ОСОБА_7 , не бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, дістав заздалегідь заготовлений ніж та наніс потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження в область шиї, після чого, злякавшись, зник з місця скоєння злочину, та пізніше, під час опрацювання працівниками поліції території був затриманий.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

В ході проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Чорногірська, 36 від 30 квітня 2019 року виявлено та вилучено:

- дві шкіряних рукавиці, чорного кольору;
- мобільний телефон марки «Мейзу», чорного кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 ;
- предмет схожий на ніж з рукояткою зі вставками чорного та коричневого кольорів, розміром близько 20 см, лезо довжиною близько 11 см, шириною 2,5 см, на якому наявні сліди речовини бурого кольору;
- чохол для ножа;
- предмет схожий на розкладний ніж, чорного кольору з лезом довжиною близько 9 см, шириною 2 см.
Крім того, протоколом затримання ОСОБА_7 від 30.04.2019 в ході проведення обшуку останнього було виявлено та вилучено:

- плащ темно-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору.

Вилучене у процесі огляду місця події та проведення обшуку майно поміщено на тимчасове зберігання до Печерського УП ГУ НП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Московська, 30. Постановою слідчого ОСОБА_6 від 30 квітня 2019 року їх визнано речовими доказами, оскільки перелічені вилучені речі, предмети мають значення речових доказів в значенні ст. 98 КПК України, а саме являються матеріальними об`єктами, які могли бути знаряддям вчинення злочину та/або могли зберегти на собі його сліди (п. 1, 2, 3, 15, 16), можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

У зв`язку з необхідністю проведення значного обсягу слідчих дій, а саме: оглядів вилучених речей, складанням фототаблиць до них, зверненням до суду з винесенням постанов про залучення вилучених речей в якості речових доказів, проведенням допитів, та інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також у зв`язку із специфікою роботи Печерського районного суду м. Києва у вихідні та святкові дні, особливістю подачі та розгляду клопотань у кримінальних провадженнях, слідчий не звернувся вчасно до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Так, 06 травня 2019 року, слідчим підготовлено та погоджено у прокурора клопотання про проведення (легалізації) огляду місця події та клопотання про поновлення процесуального строку подачі клопотання про накладення арешту на майно згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та накладення арешту на вилучене майно.
07 травня 2019 року, клопотання про накладення арешту подано до Печерського районного суду м. Києва, однак не розглянуто у зв`язку з не прийняттям у цей же день та, відповідно,- не задоволенням іншого клопотання - клопотання про проведення (легалізації) огляду місця події, яке слідчим направлено поштою.

Судовий розгляд клопотання суддею ОСОБА_8 про арешт майна відкладено за для долучення до матеріалів судової справи копії ухвали про проведення (легалізації) огляду місця події.

17 травня 2019 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва клопотання про проведення (легалізації) огляду місця події задоволено, надано дозвіл на виявлення та вилучення вищезазначених речей за вищезазначеною адресою.
Прокурором, після отримання ухвали про легалізацію огляду, заявою на ім`я слідчого судді ОСОБА_8 , долучено до матеріалів судової справи №757/24339/19-к копію ухвали №757/24339/19-к від 17 травня 2019 року про надання дозволу на проведення огляду.

24 травня 2019 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання слідчого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що метою арешту майна є забезпечення цивільного позову, який у кримінальному провадженні потерпілим не заявлено, та виконання вироку в частині конфіскації майна, однак, санкція кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 не передбачає конфіскації.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, постановою слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 від 30 квітня 2018 року визнано речовим доказом.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження свідчать про те, що майн вилучене під час проведення 30 квітня 2019 року огляду місця події за адресою: м. Київ,вул. Чорногірська, 36 та обшуку ОСОБА_7 , та зазначене в клопотанні слідчого про накладення арешту, відповідає критеріям ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, оскільки обґрунтовано визнано речовими доказами, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, посилання слідчого судді на те, що органом досудового розслідування не доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурор у клопотанні визначив мету збереження речових доказів.

Водночас, посилання в ухвалі на те, що метою накладення арешту прокурор зазначав задоволення цивільного позову та конфіскації майна не відповідає доводам клопотання.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, колегія суддів також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.

Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170 - 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити прокурору Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 строк на оскарження на ухвали слідчого судді Печерського районного суду м Києва від 24 травня 2019 року та задовольнити його апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення 30 квітня 2019 року огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Чорногірська, 36 та обшуку ОСОБА_7 , а саме:
- дві шкіряних рукавиці чорного кольору;
- мобільний телефон марки «Мейзу», чорного кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 ;
- предмет схожий на ніж з рукояткою зі вставками чорного та коричневого кольорів, розміром близько 20 см, лезо довжиною близько 11 см, шириною 2,5 см, на якому наявні сліди речовини бурого кольору;
- чохол для ножа;
- предмет схожий на розкладний ніж, чорного кольору з лезом довжиною близько 9 см, шириною 2 см;
- плащ темно-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/3810/2019 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_11