ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/858/19 Справа № 200/8214/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2019 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 11 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження №0001374 від 06 листопада 2018 року.
Слідчий суддя зазначив, що постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України та згідно з нормами КПК України, у тому числі ст. 303 цього Кодексу, не передбачено право особи на оскарження постанови про закриття кримінального провадження з підстав порушення підслідності до слідчого судді, до компетенції якого вирішення цього питання не входить, а спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати як незаконні ухвалу слідчого судді та постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження. Зазначає, що згідно ст. 216 КПК України досудове розслідування злочинів, скоєних працівниками правоохоронних органів, здійснюють слідчі органи ДБР, а слідчі органів Національної поліції такого права не мають, а зібрані ними дані не мають значення, тому і старший слідчий СВ Дніпровського ВП ОСОБА_7 не повинен був здійснювати досудове розслідування цього кримінального провадження. Вважає хибними висновки слідчого судді, що він не має права розглядати скарги на постанови слідчого про закриття кримінального провадження з причин порушення правил підслідності, оскільки ст. 303 КПК України не містить ніяких виключень та оскаржити можна до суду постанову слідчого про закриття кримінального провадження з будь-яких причин та за будь-яких мотивів незаконності такої постанови. Крім того, всупереч правил п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя місцевого суду розглянув по суті й відмовив в задоволенні його скарги, яку він визнав як таку, що не підлягає розгляду в суді.

Позиції учасників судового провадження.
В судове засідання ОСОБА_6 і його представник - адвокат ОСОБА_8 не з`явились, про час, дату та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.
В судове засідання прокурор не з`явився, про час і дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 306, ч. ч. 1, 4 ст. 405 КПК України неявка зазначених учасників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за їхньої відсутності.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про порушення слідчим суддею вимог КПК України при постановленні оскарженої ухвали, апеляційний суд дійшов висновку про їх обґрунтованість з огляду на наступне.
Так, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що норми КПК України не передбачають право особи на оскарження постанови слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав порушення правил підслідності до слідчого судді, до компетенції якого вирішення цього питання не входить. При цьому розглянувши скаргу по суті, визнав оскаржену постанову слідчого про закриття кримінального провадження такою, що відповідає вимогам ст. 110 КПК України, залишивши поза увагою доводи скаржника з яких підстав, на його думку, дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Такі висновки слідчого судді суперечать один одному, оскільки чинні норми КПК України не встановлюють підстави, з яких можливо оскаржити рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження, а лише передбачають право відповідної особи на оскарження такого рішення до слідчого судді в установлений строк, у разі не згоди з його винесенням.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_6 в своїй скарзі порушував питання про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, вважаючи її незаконною лише з тих підстав, що досудове розслідування проводив неуповноважений орган.
Слідчий суддя не надав відповіді на цей довід, обмежившись лише посиланням на відсутність повноважень в нього на вирішення питання про підслідність, при цьому не мотивувавши належним чином свій висновок про необґрунтованість доводів, зазначених в скарзі, формально пославшись на відповідність постанови слідчого вимогам ст. 110 КПК України.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними, внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Перевіряючи доводи скарги ОСОБА_6 щодо порушення підслідності органу досудового розслідування цього кримінального провадження, апеляційний суд вважає їх помилковими.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до прокурора Дніпропетровської області з заявою про вчинення щодо нього злочину, за якою 06.11.2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001374 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Постановою від 07.11.2018 року першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні доручено слідчому відділу Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно з ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органи державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, зокрема, вчинених працівником правоохоронного органу.
Абзацом 2 пункту 1 Розділу X «Прикінцеві положення» КПК України визначено, що положення частини четвертої статті 216 цього Кодексу вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України до дня введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, - щодо злочинів, передбачених частиною четвертою статті 216 цього Кодексу.
19.11.2012 року КПК України набрав чинності, тому з 20.11.2017 року, тобто після спливу 5 років, які встановлені вищезазначеними положеннями кримінального процесуального закону, слідчі органи прокуратури втратили повноваження щодо здійснення досудового розслідування злочинів, підслідних ДБР.
Однак, відповідно до офіційного оголошення, розміщеному в газеті Урядовий кур`єр № 221 ( НОМЕР_1 ) від 23 листопада 2018 року, Державне бюро розслідування починає здійснювати свою правоохоронну діяльність 27.11.2018 року.
Таким чином, на час внесення відомостей в ЄРДР та визначення органу досудового розслідування цього кримінального провадження, слідчі органи прокуратури вже не мали повноважень проводити досудове розслідування кримінальних проваджень, підслідних ДБР, а слідчі органи державного бюро розслідування ще не розпочали діяльність та не могли здійснювати ефективне досудове розслідування.
У зв`язку з чим, перший заступник прокурора Дніпропетровської області, керуючись вимогами ч. 5 ст. 36 КПК України, своєю постановою доручив здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження слідчому відділу Дніпровського ВП, начальник якого в свою чергу доручив проведення досудового розслідування старшому слідчому цього відділу ОСОБА_7 .
Так, згідно ч. 5 ст. 36 КПК України генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.
З огляду на зазначені обставини, порушень визначення підслідності цього кримінального провадження не встановлено, а доводи скарги ОСОБА_6 , що слідчий відділ Дніпровського ВП не мав повноважень проводити досудове розслідування даного кримінального провадження є хибними.
Крім того, як і в скарзі до слідчого судді, так і в апеляційній скарзі, ОСОБА_6 не наводить інших доводів, які вказують на незаконність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, неповноти проведення досудового розслідування або порушення вимог КПК України тощо, а лише зазначає про порушення правил підслідності кримінального провадження як підставу для скасування постанови слідчого.
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 404 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції, якою скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 11 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження №0001374 від 06 листопада 2018 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 11 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження №0001374 від 06 листопада 2018 року залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4