Справа № 476/966/18
Провадження № 1-кп/476/6/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2019 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 25.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 22.09.2018року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 . Під час виконання робіт по господарству ОСОБА_5 помітив, що на території домоволодіння нікого немає. В цей час у нього виник умисел на здійснення крадіжки каністри з дизельним пальним, що перебувало в господарському приміщенні вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, не маючи дозволу господаря майна ним розпоряджатися, шляхом вільного доступу, з господарського приміщення, що знаходиться на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 викрав полімерну каністру ємністю 20 літрів заповнену дизельним пальним. Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 630 грн.

Крім того, 23.09.2018року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 . Під час виконання робіт по господарству ОСОБА_5 помітив, що на території домоволодіння нікого немає. В цей час у нього виник умисел на здійснення крадіжки каністри з дизельним пальним, що перебувало в господарському приміщенні вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно та повторно, скориставшись тим, що на території домоволодіння ОСОБА_6 нікого немає, достовірно знаючи місцезнаходження каністри з дизельним пальним, з господарського приміщення, що знаходиться на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 викрав пластикову каністру ємністю 20 літрів заповнену дизельним пальним. Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 630 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 22.09.2018року він під час виконання робіт по господарству помітив на території домоволодіння ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , каністру з дизельним пальним, що перебувала в господарському приміщенні вказаного домоволодіння. В цей час у нього виник умисел на здійснення крадіжки. Після цього він, не маючи дозволу господаря майна, викрав полімерну каністру ємністю 20 літрів заповнену дизельним пальним. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. На слідуючий день, 23.09.2018року він прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 допомогти по господарству. Під час виконання вказаних робіт він помітив каністру з дизельним пальним, що перебувала в господарському приміщенні, після чого у нього виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізуючи свій злочинний умисел, викрав пластикову каністру ємністю 20 літрів заповнену дизельним пальним. Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд. На даний час він щиросердно розкаюється у вчинених злочинах. Матеріальні збитки потерпілим відшкодував повністю.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що про викрадення належної йому пластикової каністри ємністю 20 літрів заповненої дизельним пальним він звернувся з заявою до Єланецького відділення поліції, після чого було встановлено, що крадіжку вчинив ОСОБА_5 . На даний час претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про слухання справи в його відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 він немає.

Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_5 згідно яких обвинувачений дійсно проживає в АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується позитивно.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_5 інспектор Єланецького районного сектору з питань пробації встановив, що ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення зводиться до середнього рівня ризику, а також низького рівня ризику небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб. А тому орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання відносно ОСОБА_5 у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення.

Суд вважає, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано вірно:

-за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

-за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин для обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. "Про практику призначення судами кримінального покарання", особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його ставлення до вчинених злочинів, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, суспільну небезпечність даних злочинів, обставини за яких було вчинено злочини, наслідки, що настали від злочинів, думку потерпілого щодо покарання, яке необхідно призначити, висновок органу пробації, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинені ним злочини. Також суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізолювання від суспільства з застосуванням до нього ст. 75 КК України.

Питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.
Речові докази:

- полімерна каністра ємністю 20 л та дизельне пальне об`ємом 20 л, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в повне розпорядження останнього;

-полімерна каністра ємністю 20 л та дизельне пальне об`ємом 20 л, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити в повне розпорядження останнього.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1