ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/6402/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/633/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне тяжке тілесне ушкодження
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, холостого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.11.1998 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 09.08.2001 року у зв`язку із закінченням терміну покарання;
- 17.02.2005 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 187, ч.3 ст. ст.ст. 309, 395,70, 96 КК України до 8 років позбавлення волі; 28.07.2005 року Харківським обласним судом знижено строк відбування покарання до 7 років позбавлення волі, ст. 96 КК України виключено. Звільнений 30.11.2010 року у зв`язку із закінченням терміну покарання;
- 25.10.2011 року за ч.2 ст. 186 КК України Орджонікідзевським районним судом м. Харкова до 4 років позбавлення волі. Звільнений 16.05.2015 року у зв`язку з закінченням терміну покарання.
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 6 ( шести) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з моменту затримання з 21.09.2017 року, зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув*язнення в СІЗО.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишено без змін - у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27.
Згідно вироку, 01 липня 2017 року близько 19-00 годин, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в коридорі на 2 поверсі за адресою: м. Харків, вул. Миру,38/4, під час сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, діючи з умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар правою ногою взутою у капці в область ребер з правої сторони потерпілій ОСОБА_9 , внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала спиною на підлогу. Продовжуючи свої умисні дії ОСОБА_7 наблизився впритул до потерпілої ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі на лівому боці, та наніс ще один удар правою ногою взутою в капці в область живота потерпілій.
В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 згідно з висновком судово-медичного експерта № 2275-с/17 від 11.07.2017 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з гематомою великого сальнику, що ускладнилися виникненням гемоперітонеумом та кровотечею 1 ступеню, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неповнотою досліджених доказів по справі, та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції в іншому складі суду.
При цьому він оспорює факт нанесення потерпілій ударів в живіт.
Вважає, що судом безпідставно відмовлено в його клопотанні про результати обстеження потерпілої на час її надходження до лікарні 01.07.2017 року.
Крім того, вказує, що потерпіла не була госпіталізована, після подій 01.07.2017 року ще 5 днів ходила на роботу і тільки 06.07.2017 року знову звернулась до лікарні.
Крім того, вказує що згідно даних у висновку експерта №2275-С/17 від 11.07.2017 року травма живота потерпілої могла утворитись не пізніше звернення потерпілої до лікувальної установи.
При цьому таке звернення відбулось лише 06.07.2019 року., а відтак також вважає, що судом безпідставно було відмовлено у клопотанні про з`ясування з якого моменту у потерпілої виникла така тяжкість тілесного за ознакою небезпеки для життя. Тобто, чи з`явилась така ознака під час подій 01.07.2017 року або ж не пізніше звернення до лікувальної установи, яке відбулось 06.07.2017 року.
Прокурор у кримінальному провадженні раніше подану апеляційну скаргу, відкликав, до початку апеляційного розгляду в порядку ст.403 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідвши матеріали провадження, колегія сддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 01 липня 2017 року близько 19-00 годин у них виник конфлікт з ОСОБА_7 , на грунті того, що вона його приревнувала до сусідки ОСОБА_10 . Пояснила, що вона була в стані сильного алкогольного сп`яніння, поводилася агресивно, ображала його, дряпала, хотіла щоб ОСОБА_7 повернувся до неї. Коли ОСОБА_7 вийшов у коридор на 2 поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , вона його догнала, вдарила рукою по спині, хотіла вибити у нього пакет з вином, лізла в бійку.
Коли схопила ОСОБА_7 за губу, він її відштовхнув її ногою в правий бік живота, вона впала на підлогу та почала кричати, ображати його, проклинати, тоді він наблизився впритул до неї, та наніс ще один удар правою ногою в область живота. Вийшли сусіди та викликали поліцію та швидку. Їй допомогли встати сусіди та відвели її додому. Швидка забрала її у 17 лікарню. Але з лікарні вона пішла додому. Почувалася погано, однак ще ходила на роботу.
Весь цей час вони жили разом з ОСОБА_7 . У середу пішла у 25 лікарню зробити рентген. Зазначила, що можливо у неї раніше вже була гематома, якби вона раніше звернулася до лікарні, а не через 5 днів, вона би не лопнула. Їй зробили операцію. Пояснила, що вже пробачила ОСОБА_7 . Вважає, що конфлікт виник, тому, що вона перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння та поводилася дуже агресивно;
Такі покази потерпілої щодо механізму нанесення їй саме ОСОБА_7 тілесного ушкодження підтверджені також показаннями свідків:
- ОСОБА_11 , яка пояснила, що проживає в квартирі АДРЕСА_3 , 01.07.2017 року ввечері почула сварку на спільному коридорі, шум, а коли вийшла, то побачила, що ОСОБА_12 лежить на підлозі в коридорі, скаржилася на біль в животі. Вона відвела ОСОБА_12 до неї в кімнату, де остання викликала швидку допомогу.
На питання, що сталося, в той момент ОСОБА_12 не могла пояснити, так як була в стані алкогольного сп`яніння та їй було боляче. Наступного дня ОСОБА_12 розповіла, що це ОСОБА_13 її вдарив.
Свідкок ОСОБА_14 , пояснив, що працює лікарем швидкої допомоги та 01.07.2017 року ввечері отримавши виклик про те, що жінку вдарили ногою в живіт приїхав на виклик по АДРЕСА_2 до постраждалої ОСОБА_12 .
Остання розповіла, що її вдарив ногою в живіт чоловік та боялася, що він її ще поб`є та вказувала на ОСОБА_15 , якого він бачив боковим зором в дверному проймі кімнати в коридор.
При огляді постраждалої було встановлено, що живіт болісний, потерпіла кричала. Він попередньо встановив, що мала місце тупа травма живота та при такій травмі могли бути пошкоджені внутрішні органи та госпіталізував її в 17 лікарню м. Харкові.
Таким чином, допитані судом першої інстанції потерпіла та свідки прямо вказують на те, що 01.07.2017 року саме ОСОБА_7 наніс потерпілій ОСОБА_9 удар ногою в живіт.
Показання цих свідків на думку колегії суддів були обґрунтовано визнані судом першої інстанції як допустимі докази та їх визнання такими узгоджується з положеннями ст. 97 КПК України.
Крім того, належить звернути увагу і на те, що правдивість показів цих свідків в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюється.
Крім того, судом також досліджено:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.07.2017 року від ОСОБА_9 , згідно якого потерпіла вказала про спричинення їй ОСОБА_7 01.07.2017 року удару ногою в область живота;
-дані медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 №6817, у якій ній міститься запис від 06.07.2017 року про скарги потерпілої на біль в правій половині грудної клітки та передній поверхні внизу живота.
Зі слів постраждалої декілька днів назад була травма живота- чоловік вдарив її ногою.
Згідно даних які відображені у протоколі проведення слідчого експерименту від 17.07.2017 року та фото-таблиці до нього, під час проведення якого встановлено, що 01.07.2017 року близько 19-00 годин, перебуваючи в коридорі 2 поверху за адресою: м. Харків, вул. Миру,38/4, ОСОБА_7 , на грунті виниклих неприязних відносин, наніс один удар правою ногою в область ребер з правої сторони потерпілій ОСОБА_9 , внаслідок нанесеного удару потерпіла впала на спину та намагалась встати, перевернувшись на ліву сторону. В подальшому ОСОБА_7 підійшов та наніс один удар в живіт ОСОБА_9 .
З висновку експерта №2352-С/17 від 17.07.2017 року, дослідженого судом вбачається, що у ОСОБА_9 малася тупа травма живота з гематомою великого сальника, яка виникла від ударної дії тупих твердих предметів.
Показання ОСОБА_9 , на які вона посилається під час проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень;
- даними які відображені у протоколі проведення слідчого експерименту від 19.07.2017 року та ілюстративної таблиці до нього, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 (а.с.103-107);
- висновком експерта №3082-С/17 від 18.09.2017 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_9 малася тупа травма живота з гематомою великого сальника, яка виникла від ударної дії тупих твердих предметів. Інших тілесних ушкоджень, окрім тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 не виявлено. Показання ОСОБА_9 , на які вона посилається під час проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_7 , на які він посилається під час проведення слідчого експерименту не відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Сказати від якого конкретно удару с першого чи другого утворилися наявні тілесні ушкодження не можливо. (а.с. 108);
- висновок експерта №2275-С/17 від 11.07.2017 року, з якого вбачається, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_9 малася тупа травма живота з гематомою великого сальника, яка виникла від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілої не відобразилися, можливо і за обставин на які вона вказує, та могла бути отримана не пізніше строку звернення до лікувальної установи.
По ступеню тяжкості тупа травма живота з гематомою великого сальника, що ускладнилася виникненням гемоперітонеумом та кровотечею 1 ступеню належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (відповідно до п.п.2.1.1 «а», п.2.1.2 наказу МОЗ України від 17.01.1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Також, у судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_16 , який пояснив, що для проведення експертизи відносно ОСОБА_9 йому була надана медична документація з 25 лікарні.
Також підтвердив висновки, які зроблені на підставі експертизи №2275-С/17 від 11.07.2017 року, щодо отриманих травм ОСОБА_9 .
Крім того експерт пояснив, що на ступень тяжкості спричинених тілесних ушкоджень не впливає несвоєчасне звернення за медичної допомоги та несвоєчасне надання медичної допомоги. Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з гематомою великого сальника були спричинені їй в момент прикладення сили, тобто нанесення удару ( ударів). Сила удару для таких наслідків була значна і від одного удару ногою в область живота могли б бути такі наслідки.
Зазначив, що з такими тілесними ушкодженнями потерпіла могла вільно пересуватися.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що покази потерпілої, свідків, дані які містяться в досліджених судом першої інстанції під час судового розгляду документи, дані експертиз та пояснення експерта не містять суперечностей з приводу часу утворення у потерпілої тілесних ушкоджень та механізму їх спричинення.
Відтак, відмова судом першої інстанції у задоволенні клопотань, про які обвинувачений вказує у своїй апеляційній скарзі є цілком обґрунтованою.
Крім того, його апеляційна скарга не містить клопотань про повторне дослідження обставини, встановлених під час кримінального провадження.
Не заявлено таких клопотань і безпосередньо під час апеляційного розгляду.
Таким, чином доводи апеляційної скарги обвинуваченого, про те, що він не наносив такого удару потерпілий, який мав наслідком тяжке тілесне ушкодження спростовано дослідженими судом першої інстанції доказів, які у своїй сукупності вказують на те що дане кримінальне правопорушення було вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_7 .
Істотних порушень вимог кримінально процесуального Закону під час апеляційного розгляду не встановлено, а відтак відсутні підстави для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
За таких обставин вирок суду є законним і обґрунтованим, а підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статей 404, 405, 407, 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення,
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді -