1Справа № 335/7412/19 1-кп/335/695/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України по кримінальному провадженню № 0001254 від 02.06.2019, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001254 від 02.06.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 29.07.2019 по вказаному кримінальному провадженню було призначено судовий розгляд та запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строком на 60 днів до 26.09.2019 включно.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 26.09.2019, а до цього часу (до 26.09.2019) призначити до розгляду та завершити розгляд вказаного кримінального провадження неможливо з поважних причин, судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

У судовому засіданні прокурор вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та підстави для зміни запобіжних заходів на більш м`які відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважають, що підстави відсутні, ризики на теперішній час відсутні, та жодним чином прокурором не підтверджені. Просять обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою останнього місця проживання обвинуваченого.

Потерпілий у підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд вказаного кримінального провадження у його відсутність.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваного питання, суд дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2019 обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2019, яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15.08.2019 залишено без змін.

Виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжкими, та за яке передбачено покарання до шести років позбавлення волі.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винними, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд при вирішенні даного питання, крім тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, враховує, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, за сімейним станом не одружений. Також, встановлено, що 02.04.2019 був звільнений з місць позбавлення волі, та 02.06.2019 вчинив діяння, за якими обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за аналогічний злочин, постійного джерела доходу не має, місця реєстрації та постійного місця проживання не має, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо останнього слід продовжити строком на 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді від 06.06.2019.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_6 , визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 21 листопада 2019 року включно, з утриманням у ДУ „Запорізький слідчий ізолятор.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019.

Суддя: ОСОБА_1