Справа № 699/1068/19
Номер провадження № 1-кс/699/233/19
У Х В А Л А
про арешт майна

04.11.2019 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області знаходиться кримінальне провадження №0000530 за повідомленням фельдшера швидкої медичної допомоги про те, що 23.10.2019 на автодорозі Київ-Знам`янка, між с. Моринці та с. Пішки Корсунь-Шевченківського району, сталась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої є травмовані. Виїздом на місце події встановлено, що автомобіль ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , внаслідок чого останній від отриманих травм помер на місці ДТП, а пасажири ВАЗ 2103 отримали травми.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 23.10.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровані за №0000530.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.286 КК України.

28.10.2019 року до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло клопотання начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене начальником Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про арешт майна.

Внесене клопотання мотивоване тим, що в ході проведення 23.10.2019 огляду місця події автомобіль ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_1 оглянутий із застосуванням фотографування, в процесі чого на даному транспортному засобові виявлені пошкодження і сліди, які виникли внаслідок його зіткнення з автомобілем ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зокрема, під час досудового розслідування необхідно перевірити технічний стан автомобілів ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_1 на момент відбуття дорожньо-транспортної пригоди, а також встановити механізм його зіткнення з автомобілем ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 .
Окрім цього, в ході огляду місця події з автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_1 вилучено електролампу з переднього правого габариту; електролампу з переднього лівого габариту; дві електролампи з передньої лівої блок фари; дві електролампи з передньої правої блок фари. З автомобіля ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 вилучено дві електролампи з правої передньої блок фари одна електролампу з переднього правого габариту. Вилучені речі матимуть значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме встановлення керування транспортними засобами з дотриманням правил дорожнього руху. Зокрема, у ході досудового розслідування необхідно провести судову експертизу деталей транспортного засобу.
23.10.2019 автомобілі ВАЗ 3103 д.н.з. НОМЕР_1 , ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 та вилучені з них предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000530 та приєднано їх в цій якості до матеріалів даного провадження, оскільки вказані об`єкти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Під час досудового розслідування слідству необхідно перевірити технічний стан автомобілів ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_1 та ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 на момент відбуття дорожньо-транспортної пригоди, а також встановити механізм зіткнення вказаних транспортних засобів, що викликає необхідність проведення відповідних судових експертиз, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів, у даному випадку автомобілів ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_1 та ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 , у стані, які вони мали на момент вилучення. З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів власникам жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самими власниками, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, відновлення транспортного засобу з метою його продажу, умисного пошкодження чи таємного викрадення майна і т.п.).
У процесі досудового розслідування встановлено, що автомобіль ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 04.05.2016 Територіальним сервісним центром 3246, належить ОСОБА_7 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .
У процесі досудового розслідування встановлено, що автомобіль ВАЗ 21124 р.н. НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 10.04.2008 РЕГ З MB ДАІ м. Корсунь-Шевченківський ВДАІ УMBС України, належить ОСОБА_8 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвалою слідчого судді від 30.10.2019 поновлено пропущений з поважних причин процесуальний строк, передбачений для подання клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000530.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити.

Власник майна автомобіля ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , будучи повідомленим слідчим про час та дату, на розгляд клопотання не з`явився.

Власник майна автомобіля ВАЗ 21124 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 під час ДТП загинув.

Представник потерпілого ОСОБА_4 у суді не заперечив проти задоволення клопотання.

Захисника адвокат ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення клопотання.

Перевіривши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

У відповідності до положень ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчим суддею з`ясовано всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З метою об`єктивного та всебічного розслідування вищевказаного кримінального провадження та враховуюче те, що вказане майно, має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому може бути використане в якості речового доказу, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, є обґрунтованим і тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 167, 170, 172-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000530, задовольнити.

Накласти арешт на речові докази :
- автомобіль ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 04.05.2016 Територіальним сервісним центром 3246, належить ОСОБА_7 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ;
- вилучені з автомобіля ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 електролампи з переднього правого габариту, електролампи з переднього лівого габариту, дві електролампи з передньої лівої блок фари, дві електролампи з передньої правої блок фари.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1