Справа 688/4199/19
№ 1-кс/688/1564/19
Ухвала

22 листопада 2019 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницький Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, неодноразово судимого, востаннє Хмельницьким міськрайонним судом 15.07.2014 року за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 186 ч.3, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна. 17.09.2019 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк три місяці три дні,

встановив:

22 листопада 2019 року старший слідчий СВ Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, оскільки останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни їх показань в сторону покращення свого становища, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких злочинів проти власності та 17.09.2019 року звільнившись умовно-достроково з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, у черговий раз вчинив нові умисні тяжкі злочини проти власності.

Так, 19 листопада 2019 року близько 17-ої години, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні залізничного вокзалу станція Шепетівка, по вул. Привокзальна, 33 в м.Шепетівка Хмельницької області, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , та представився останньому працівником правоохоронного органу. Керуючись корисливим мотивом, шляхом обману, діючи умисно, повторно під приводом перевірки речей та документів потерпілого, незаконно заволодів його гаманцем вартістю 100 грн., паспортом громадянина України, карткою платників податків, банківською карткою АТ "Укргазбанк", грошовими коштами в сумі 300 грн., мобільним телефоном марки «Alcatel OneTouch 4009D» вартістю 1500 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським № НОМЕР_1 вартістю 50 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 1950 грн.

Крім того, 21 листопада 2019 року близько 14-ої години, ОСОБА_5 , знаходячись в дворі будинку №5 по вул. Чкалова в м.Шепетівка Хмельницької області, зустрів потерпілого ОСОБА_8 , якому представився працівником правоохоронного органу. В подальшому схопив ОСОБА_8 , руками за верхній одяг, утримуючи його, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, повторно, відкрито викрав з кишені куртки мобільний телефон марки і моделі «Нокіа 1280» вартістю 200 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським № НОМЕР_2 вартістю 50 грн., мобільний телефон марки і моделі «С-Тел с5-05» вартістю 550 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Vodafone" з абонентським № НОМЕР_3 вартістю 50 грн., гаманець коричневого кольору вартістю 200 грн., грошові кошти в сумі 70 грн. та банківську картку АТ «Приватбанк», чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1020 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є шахрайство, вчинене повторно та кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.186 КК України кваліфікуючими ознаками якого є грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0001065 від 20 листопада 2019 проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України.

22 листопада 2019 року ОСОБА_5 оголошено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами впізнання із застосуванням відеозапису з потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_11 , протоколами огляду місця події; протоколами огляду речових доказів, речовими доказами, а саме: паспортом громадянина України виданого на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , карткою платників податків виданою на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським № НОМЕР_2 потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового розслідування, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність вказаних ризиків підтверджується матеріалами досудового розслідування, а також тим, що у ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації та роботи, раніше судимий.

При цьому, відповідно до ст.178 КПК України, слід взяти до уваги наявність в розпорядженні органу досудового розслідування вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України та те, що у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Не виключається, що з метою уникнення вказаного покарання, у випадку незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 може покинути місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування і суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу підтримали, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статі, які вище вказані.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, востаннє Хмельницьким міськрайонним судом 15.07.2014 року за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 186 ч.3, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна. 17.09.2019 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк три місяці три дні, обгрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, які є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації, не працює, не має легальних джерел для існування, міцних соціальних зв`язків.

22 листопада 2019 року ОСОБА_5 оголошено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України.

Вказані обставини свідчать як про виключну злочинну спрямованість підозрюваного, так і про наявність вагомих ризиків продовження ним протиправних дій, зокрема, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, знаючи про неминучість покарання, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; а у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Наведенні обставини, на переконання слідчого судді, є необхідними елементами, що визначають потребу в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного ОСОБА_5 шляхом обрання останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, оскільки лише такий вид запобіжного заходу в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Менш суворий вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин інкримінованого правопорушення, особи підозрюваного, не зможе запобігти зазначеним ризикам, оскільки не гарантуватиме постійного перебування підозрюваного за місцем проживання в с.Олешин Хмельницького району Хмельницької області.

Таким чином, слідчий суддя знаходить задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки для прийняття такого рішення наявні всі підстави, визначені ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбаченій вказаною нормою закону, а також не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаю за необхідне визначити, розмір застави - в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160 560 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, тобто по 19 січня 2020 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160 560 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури, поліції;

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває провадження, з встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого проживання чи роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 19 січня 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1