23.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/8685/18
Провадження №1кп/205/579/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, об`єднані кримінальні провадження, які зареєстровані в ЄРДР за №0002856 від 01 листопада 2018 року та за №0001401 від 27 квітня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, раніше не засудженого, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.309 ч.1, 185 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 31 жовтня 2018 року, близько 20 години, знаходився поблизу буд.58 по пр.Івана Мазепи, в м.Дніпро, де побачив на асфальтовій ділянці місцевості одноразовий медичний шприц з рідиною коричневого кольору, об`ємом близько 1 мл., після чого підняв його та будучи обізнаною особою, що в шприці знаходиться наркотичний засіб «опій ацетильований», поклав його в ліву внутрішню кишеню куртки, тим самим незаконно, без мети збуту, придбав та став зберігати при собі для особистого вживання вказаний наркотичний засіб, після чого продовжив рух вулицями м.Дніпро. В той же день, тобто 31 жовтня 2018 року, близько 20 години 40 хвилин, біля буд.36 по вул.Кам`янській, в м.Дніпро, обвинувачений ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які в присутності двох понятих вилучили з лівої внутрішньої кишені куртки медичний шприц з речовиною коричневого кольору, масою 1,0534 г., яка містить «опій ацетильований», який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0435 г.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , 27 квітня 2019 року, близько 07 години 20 хвилин, разом з раніше знайомим потерпілим ОСОБА_5 , перебував за столиком у дворі буд. АДРЕСА_3 , де розпивав з ним спиртні напої. Після того, як потерпілий ОСОБА_5 відійшов від столу, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптового виниклий злочинний умисел на крадіжку чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв зі столу та викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redme Note 7», 4 GB RAM? 128 GB ROM, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , Space Black, вартість якого складає 6774 грн. та чоловічій гаманець (який не становить матеріальної цінності), в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 грн. та 100 доларів США, що за курсом НБУ становить 2675 грн., після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 9949 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив суду, що він дійсно, при зазначених у обвинувальних актах обставинах, 31 жовтня 2018 року, знайшов на землі, таким чином незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту наркотичний засіб «опій ацетильований», масою 0,0435 г., після чого був затриманий працівниками поліції, а 27 квітня 2019 року, біля буд.39 по пр.І.Мазепи, викрав мобільний телефон та гаманець з грошима, які належать потерпілому ОСОБА_5 , з яким він розпивав спиртні напої, завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 9949 грн.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а також за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, характеризується позитивно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, при призначенні покарання, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні судової товарознавчої експертизи та судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі, відповідно 314 грн. та 858 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.309 ч.1, 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;

-за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні:

- судово-товарознавчої експертизи №2958-19 від 26 червня 2019 року в розмірі 314 гривень;

- судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4326 від 13 листопада 2018 року в розмірі 858 гривень.

Речові докази, якими було визнано:

-одноразовий медичний шприц із голкою, якому міститься опій ацетильований, який зберігається у камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області знищити;

-мобільний телефон «Xiaomi Redme Note 7» - залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1