н/п 1-кп/490/920/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

25 листопада 2019 року м.Миколаїв

Колегія Центрального районного суду м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

основних присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

під час розгляду у судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006495 від 26.09.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_12 заявлено клопотання про визнання явки з повинною ОСОБА_7 від 26.09.2013 року очевидно недопустимим доказом, оскільки вказаний доказ здобуто у спосіб не передбачений КПК.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання захисника ОСОБА_12 заперечувала.

Інші учасники судового розгляду клопотання захисника ОСОБА_12 підтримали.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

На підставі ч.2 ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів, оцінюючи їх у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд, зокрема, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Разом з тим, очевидної недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Тобто, на даній стадії судового розгляду ухвалення такого рішення буде передчасним. За таких обставин, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.84, 89, 94, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_12 про визнання доказів недопустимими - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_14 ОСОБА_3

ОСОБА_15 Чарнецький