ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1484/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004232 від 07.06.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-10.06.2002 Дарницьким районним судом м. Києва, за ст. 296 ч. 1 КК України, до 1 місяця арешту;
-04.02.2003 Дарницьким районним судом м. Києва, за ст. 185 ч.3, 72 ч.5, 70 ч.4 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнений 12.05.2008 року з Черкаської ВК № 62 Черкаській області, на підставі ст.3 п. «Б» ЗУ «Про амністію» постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.08.2005;
-06.07.2012 Дарницьким районним судом м .Києва, за ст.ст. 186 ч.2, 69 КК України, до 2 років позбавлення волі, 15.08.2013 з Березанської ВК № 95 Київської області, звільнений умовно достроково на невідбутий строк покарання 6 місяців 8 днів на підставі ухвали Березанського міського суду в Київській області від 07.08.2013;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, тобто маючи зняту, але непогашену у встановленому законом порядку судимість належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, повторно, вчинив злочин проти власності при наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 05.06.2019 року о 21 год. 15 хв., умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину «Іжачок» як відвідувач який розташований за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 28-б, вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, помітив через не замкненні двері до підсобного приміщення вказаного магазину яке призначене для постійного чи тимчасового зберігання майна на столі мобільний телефон марки «Samsung Duos» який вирішив таємно викрасти.
Після чого, ОСОБА_4 , без будь яких перешкод зайшов до вказаного приміщення, ти самим до нього проник шляхом вільного доступу, відволік своєю розмовою продавця ОСОБА_5 , яка на той час сиділа за робочим столом та працювала за комп`ютером, а потім стала вимагати ОСОБА_4 , негайно вийти з приміщення, а потім знову повернулась обличчям до комп`ютера.
В цей час, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що продавець ОСОБА_5 , відволіклась і за його діями не спостерігає, швидко взяв зі столу мобільний телефон марки «Samsung Duos» вартістю 1157 грн. 50 коп. в якому знаходилась сім картка оператора «лайфселл», вартістю 15 гривень на якій були гроші у сумі 20 гривень, та з метою не бути виявленим та затриманим швидко вийшов з підсобного приміщення вказаного магазину яке призначене для постійного чи тимчасового зберігання майна, а потім з магазину «Їжачок» який розташований за адресою: м.Київ, вул. Поліська, 28-б тим самим, з місця вчинення злочину зник, та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1192 грн. 50 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 05.06.2019 року о 21 год. 15 хв. він зайшов в приміщення магазину «Іжачок» за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 28-б, де побачив на столі мобільний телефон марки «Samsung Duos», який він викрав. Найменування та вартості викраденого мобільного телефону обвинувачений в судовому засіданні не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом визнає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Оскільки в обвинувальному акті зазначено про відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин, а судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з приписів ст. 337 КПК України, суд не може визнати обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому рецидив злочинів, оскільки така обтяжуюча обставина, як рецидив злочину в обвинуваченні ОСОБА_4 не висувалася. Такий правовий висновок закріплений в постанові Верховного Суду від 26.02.2019 р. у справі № 214/4920/16-к.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.02.2007 з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір збитків, завданих злочином, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді арешту.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Зважаючи на призначення обвинуваченому покарання у виді арешту, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти під-варту обвинуваченого ОСОБА_4 в залі суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3/три/ місяці.
До набрання вироком законної сили застосувати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» та взяти ОСОБА_4 під-варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 25.11.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 471 /чотириста сімдесят однієї/ гривні 03 коп. на користь держави.

Речові докази: оригінал фіскального чеку № -----12058 з ломбарда «Найкращий ломбард», оригінал договору ломбарда «Найкращий ломбард» № , компакт-диск «ДВД» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1