Справа № 636/2333/19
Провадження № 1-кп/635/900/2019
УХВАЛА

25 вересня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_25 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 18.04.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190, ч.2 ст.209 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190, ч.2 ст.209 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.190, ч.4 ст.28 ч.3 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.190, ч.4 ст.28 ч.3 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, та
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.190, ч.4 ст.28 ч.3 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває дане кримінальне провадження.
У підготовчому судовому засіданні прокурор Прокуратури Харківської області ОСОБА_5 звернулась до суду з письмовими клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з посиланням на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, можливість вчинити незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити незаконну діяльність щодо шахрайського заволодіння майном сільгоспвиробників.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , проте просили змінити домашній арешт з цілодобового на певний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , проте просили змінити домашній арешт з цілодобового на певний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , проте просили змінити домашній арешт з цілодобового на певний час доби.

Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Також в даному підготовчому судовому засіданні вирішувалось питання за клопотанням потерпілого ОСОБА_24 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_10 , в якому потерпілий просив накласти арешт шляхом встановлення заборони відчуження на майно, що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме:

-1/3 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);

-земельну ділянку для індивідуального садівництва з кадастровим номером :01:012:0049, яка розташована на території Липецької сільської ради Харківського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51);

-автомобіль марки Mercedes-Benz моделі 230Е, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог свого клопотання потерпілий ОСОБА_24 вказав, що оскільки ОСОБА_10 будучи учасником злочинної організації заволодів майном потерпілого (цивільного позивача), з огляду на положення статті 170 КПК України, з метою забезпечення поданого ним цивільного позову на суму 257 656,00 гривень, враховуючи критерії співмірності заподіяної потерпілому шкоди та приблизної вартості майна на яке у своєму клопотанні потерпілий просить накласти арешт (245 000,00 гривень), вбачається можливим накласти на відповідне майно арешт.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_25 в судовому засіданні наполягав на необхідність задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_24 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_10 , виходячи з мети досягнення дієвості кримінального провадження.

Прокурор Прокуратури Харківської області ОСОБА_5 та потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 в судовому засіданні підтримали клопотання потерпілого ОСОБА_24 .

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисники адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 заперечували проти задоволення клопотання ОСОБА_24 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_10 .

Колегія суддів, вислухавши думку всіх учасників судового засідання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , прийшла до наступного висновку.

Досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що на підставі ухвали колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 14 червня 2019 року раніше обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 . Також зобов`язано обвинуваченого протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За змістом частини шостої статті 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.
На підставі ухвали колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2019 року обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , продовжено на строк два місяці. Відтак, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під домашнім арештом закінчується до 13 жовтня 2019 року.
З урахуванням встановленого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, на існування якого, зокрема, посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів у сукупності з даними особи обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, суд погоджується з доводами прокурора, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів.
Щодо посилання прокурора на існування ризиків, передбачених пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, колегія суддів зазначає, що прокурором їх існування не доведено, а тому дані ризики не приймаються до уваги.
Враховуючи викладене та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має на своєму утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також має постійне місце проживання і реєстрації на території Харківської області, суд вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків.
Вказані вище обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та є всі підстави вважати, що обрана міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .
Досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , колегією суддів встановлено, що на підставі ухвали колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 14 червня 2019 року раніше обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . Також зобов`язано обвинуваченого протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За змістом частини шостої статті 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.
На підставі ухвали колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2019 року обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , продовжено на строк два місяці. Відтак, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під домашнім арештом закінчується до 13 жовтня 2019 року.
З урахуванням встановленого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, на існування якого, зокрема, посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів у сукупності з даними особи обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, суд погоджується з доводами прокурора, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів.
Щодо посилання прокурора на існування ризиків, передбачених пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, колегія суддів зазначає, що прокурором їх існування не доведено, а тому дані ризики не приймаються до уваги.
Враховуючи викладене та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має на своєму утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, має постійне місце проживання і реєстрації на території Харківської області, суд вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків.
Вказані вище обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та є всі підстави вважати, що обрана міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 .
Досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , колегією суддів встановлено, що на підставі ухвали колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 14 червня 2019 року раніше обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 . Також зобов`язано обвинуваченого протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За змістом частини шостої статті 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.
На підставі ухвали колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2019 року обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , продовжено на строк два місяці. Відтак, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під домашнім арештом закінчується до 13 жовтня 2019 року.
З урахуванням встановленого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, на існування якого, зокрема, посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів у сукупності з даними особи обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, суд погоджується з доводами прокурора, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів.
Щодо посилання прокурора на існування ризиків, передбачених пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, колегія суддів зазначає, що прокурором їх існування не доведено, а тому дані ризики не приймаються до уваги.
Враховуючи викладене та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, але має на своєму утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також має постійне місце проживання і реєстрації на території Харківської області, суд вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків.
Вказані вище обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та є всі підстави вважати, що обрана міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .
З приводу клопотання потерпілого ОСОБА_24 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Відповідно до змісту частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (пункт 4).
Відповідно частини шостої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оцінивши матеріали у даній справі та надані до клопотання про арешт докази, з огляду на приведені вище норми закону, прийшла до висновку про наявність обґрунтованого розміру цивільного позову потерпілого ОСОБА_24 у даному кримінальному провадженні, а оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може зумовити труднощі виконання рішення суду, колегія суддів вважає за можливе клопотання потерпілого ОСОБА_24 про арешт майна задовольнити.
При цьому, колегія суддів зазначає, що при накладенні відповідного арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до вимог частини четвертої статті 173 КПК України, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме тимчасове позбавлення власника права відчужувати арештоване майно, без заборони розпорядження та користування майном. Така заборона не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Керуючись статтями 177, 191, 194, 314, 371-372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Клопотання прокурора Прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати ОСОБА_6 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати ОСОБА_9 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , та зобов`язати ОСОБА_7 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 25 листопада 2019 року включно.
Попередити ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Клопотання потерпілого ОСОБА_24 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити.
Накласти арешт шляхом встановлення заборони відчуження на майно, що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 :
-1/3 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);
-земельну ділянку для індивідуального садівництва з кадастровим номером :01:012:0049, яка розташована на території Липецької сільської ради Харківського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51);
-автомобіль марки Mercedes-Benz моделі 230Е, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2019 року

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3