УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В.Трейд», подане адвокатом ОСОБА_2 , про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_2 звернувся в Солом`янський районний суд м. Києва в інтересах ТОВ «І.В.Трейд» з клопотанням про скасування арешту майна.
Свої вимоги мотивує тим, що на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року накладено арешт на групу нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні житлового будинку, які на праві власності належать ТОВ «І.В.Трейд».

Вважає, що зазначена ухвала порушує права товариства як власника майна.

Арешт накладено не обґрунтовано, оскільки ТОВ «І.В.Трейд» мало право реєструвати нежитлові приміщення на себе та розпоряджатися ними на власний розсуд, оскільки ці нежитлові приміщення не є допоміжними приміщеннями, призначеними для забезпечення експлуатації будинку, побутового обслуговування мешканців, а також дотримання санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир і є самостійними нежитловими приміщеннями з технічної точки зору.

Просить суд скасувати арешт, накладений на групу нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні житлового будинку.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно з вимогами закону їх неявка розгляду клопотання не перешкоджає.

Дослідивши матеріали, на які посилається заявник, обґрунтовуючи доводи клопотання, вбачається наступне.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 07 травня 2019 року накладено арешт на групу нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні житлового будинку, які на праві власності належать ТОВ «І.В.Трейд».
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 07 травня 2019 року залишено без змін.

Заявник посилається на те, що арешт накладено не обґрунтовано, оскільки ТОВ «І.В.Трейд» мало право реєструвати нежитлові приміщення на себе та розпоряджатися ними на власний розсуд, оскільки ці нежитлові приміщення не є допоміжними приміщеннями, призначеними для забезпечення експлуатації будинку, побутового обслуговування мешканців, а також дотримання санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир і є самостійними нежитловими приміщеннями з технічної точки зору.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частинами 2-4 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Вирішуючи питання про необхідність накладення арешту слідчий суддя враховував, що зазначене майно є речовим доказом, оскільки були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
З клопотання вбачається, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0013117 від 16 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ухвали до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшло колективне звернення власників квартир будинку за адресою: АДРЕСА_1 стосовно нечасто протиправних дій посадових осіб ТОВ «І.В.Трейд», які виразились у завищенні тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються мешканцям будинку, а також незаконне привласнення частин сходових клітин та 26 поверху вказаного будинку.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0013117 від 16 листопада 2018 року на даний час ще триває.
Майно, з якого заявник просить зняти арешт, визнане речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що за таких обставин накладення арешту було обґрунтованим і необхідність в ньому не відпала.
Крім того, правомірність накладання арешту перевірялось Київським апеляційним судом і такий захід забезпечення кримінального провадження визнаний обґрунтованим.
За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування накладеного арешту.
З огляду на наведене, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 98, 131, 132, 135, 136, 167, 278, 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В.Трейд», подане адвокатом ОСОБА_2 , про скасування арешту майна.
Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя: