Номер провадження: 11-сс/813/1200/19
Номер справи місцевого суду: 496/2316/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 27.06.2019 року у кримінальному провадженні №0000372 від 25.06.2019 року,-

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000372 від 25.06.2019 року та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Градениці, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000372 від 25.06.2019 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за наступних обставин.

25.06.2019 року, приблизно о 21:00 год., біль точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_11 , виниклою на ґрунті тривалих неприязних відносин між ОСОБА_11 та його дружиною ОСОБА_12 , діючи навмисно, з метою вбивства ОСОБА_11 , узяв з металевого сейфу мисливську рушницю ТОЗ БН 16 калібру та перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за вказаною адресою, утримуючи в руках вогнепальну зброю, здійснив у бік ОСОБА_13 два постріли, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у виді вогнепального дробового поранення грудної клітини та органів черевної порожнини
За даним фактом 25.06.2019 року до ЄРДР внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0000372.

26.06.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 27.06.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор мотивує апеляційну скаргу тим, що слідчим суддею не було взято до уваги, що підозрюваний не працевлаштований, вчинив особливо тяжкий злочин, у зв`язку з чим може переховуватись від слідства та суду, а також здійснювати тиск на свідків у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційній суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно врахував що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про наявність, на даний час, фактів, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити інкримінований йому злочин.
Метою застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 є: запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, і саме вказаний ризик був доведений прокурором в судовому засіданні.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення, яке висунуте підозрюваному є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою та належним чином не обґрунтованою.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 будучи повідомленим про підозру, добровільно та самостійно з`явився до районного суду, де вирішувалось питання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також з`явився до апеляційного суду. Наведені факти, на думку апеляційного суду, свідчать про відсутність у підозрюваного мети переховуватися від органу досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів реального існування заявлених в клопотанні ризиків, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, не забезпечує на даний час виконання покладених на підозрюваного обов`язків. Більш того, прокурор повідомив апеляційному суду, що з дня обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим та прокурором не встановлено фактів порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, або вчинення ним дій, направленим на перешкоджання досудовому розслідуванню.

За встановлених апеляційним судом обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 27.06.2019 року про обрання у кримінальному провадженні №0000372 від 25.06.2019 року підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4