Справа № 296/5107/19
УХВАЛА
Іменем України

25 травня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

свідка ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, шлюб припинено внаслідок смерті другого з подружжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого, як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого в тренінг-центрі «Пріорітет», раніше несудимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.2, 3 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2019 старший слідчий звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 07.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.146 КК України.

Вказала, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму вступив в злочинну змову із жителями Донецької області та Луганської області, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, з якими організував на території м. Житомира та Житомирського району декілька закладів закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб вказаної категорії.

Так, 24.10.2017 ОСОБА_9 , ОСОБА_4 з метою вчинення злочинної діяльності, зареєстрували Громадську організацію «Інформцентр «Пріоритет»», що за адресою м. Вінниця, вул. Скалецького, 15а, офіс 4, а також створили реабілітаційні центри, для розміщення яких підшукали та орендували приватні домоволодіння в Житомирському районі за адресами: Житомирський р-н, с. Ліщин, вул. Лісок 1Б, АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_3 , які призначені для тривалого чи короткострокового спільного проживання наркозалежних, хворих на алкоголізм з обмеженням особистої свободи, а саме позбавлення права на самостійне залишення цих закладів, що забезпечувалось організованою ними системою охорони, здійсненням цілодобового контролю за поміщеними до цих центрів мешканцями реабілітантами.

При цьому, ними незаконно були встановлені для мешканців реабілітаційних центрів режим позбавлення волі, обмеження прав на особисту недоторканність, невтручання в особисте життя, свободу пересування і права на вільний вибір місця проживання, позбавлення лікарської допомоги, звичайного повноцінного харчування, нелюдського та такого, що принижує гідність поводження.

Крім того, 23.05.2019, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 перебуваючи за місцем проживання потенційного «реабілітанта» ОСОБА_13 , а саме, в АДРЕСА_4 , який перебував в алкогольній залежності, де всупереч його волі, примусово, застосовуючи психологічний та фізичний вплив, вивели з приміщення квартири, посадили в автомобіль та привезли у заклад закритого типу, що в АДРЕСА_3 , який діяв під виглядом реабілітаційного центру для хворих від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму, де утримували потерпілого проти його волі за вказаною адресою.

23.05.2019 о 17 год. 55 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.146 КК України, ОСОБА_4 затримано у порядку ст.208 КПК України.

24.05.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.146 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає про ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання може переховуватись від суду оскільки офіційно не працює, зареєстрований на непідконтрольній Україні території. Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки має тісні зв`язки серед жителів м. Житомира та Житомирської області.

А також, з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки слідчий вважає, що доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав, вказав, що ОСОБА_4 з метою здійснення злочинної діяльності організував заклади закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб, хворих від наркотичної залежності та хронічного алкоголізму. При цьому посилався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний може знищити документи щодо діяльності Центру «Пріорітет».

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснив, що зазначені в клопотанні ризики та оголошена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованими та недоведеними належними доказами, а саме підозрюваний не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Посилався на неправильну кваліфікацію злочину.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, послався на його необґрунтованість та недоведеність належними доказами. При цьому вказав, що підозра оголошена ОСОБА_4 є необґрунтованою, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній має постійне місце проживання.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання з підстав, зазначених захисником.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що з 10.05.2017 добровільно потрапила до Центру «Пріоритет» , який знаходиться у с. Ліщин. ОСОБА_4 знає, як такого, що приймав її до Центру. За період перебування в центрі алкоголь не вживала, не бачила жодних випадків насильства та перешкоджання свободи особам. До Центру з метою лікування приїздили працівники медичних закладів, психологи, психіатри.

ОСОБА_14 просив про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 особистої поруки.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність вказаних обставини відповідають критерію "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Так, слідчий суддя приймає до уваги процесуальну позицію захисника, разом з тим на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування зібрано докази, які вказують на можливу причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.146 КК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, на даній стадії досудового розслідування існує ризик переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення.

Водночас, під час розгляду клопотання прокурором не доведено зв`язок між діями підозрюваного ОСОБА_4 та вчинення насильства щодо потерпілих, що призвело до настання тяжких наслідків.

Отже, за наявності обгрунтованої підозри та ризиків, встановлених ст.177 КПК України, посилання на підозру у вчиненні особою кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею враховуються обставини, визначені ст.178 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ч.3 ст.146 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а також слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 проживає, як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , був одружений, але шлюб припинено в наслідок смерті дружини, раніше не судимий.

Тому слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 немає, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Так, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки на початковій стадії досудового розслідування не забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, конкретні обставини вчинення злочину, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком шістдесят днів, який на думку слідчого судді є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, які покладаються на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193-197, 202, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів, строк якого рахувати з часу фактичного затримання підозрюваного з 17-55 год. 23.05.2019 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, підозрюваними у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії обов`язків до 22.07.2019 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти.

Виконання ухвали доручити СУ ГУНП в Житомирській області та органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.06.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1