Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0003504, від 04.10.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2019 р. до суду надійшло клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0003504, від 04.10.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що в межах досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, а саме: незакінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та у великих розмірах, про вчинення якого оголошено підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.10.2019 в період часу з 17.30 год. по 18.15 год. за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 20, під час огляду місця події причетний до вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно видав грошові кошти, а саме: 3 купюри по 500 грн., 10 купюр номіналом по 200 грн., 1 купюра номіналом 20 грн., 1 купюра номіналом 10 грн., 3 купюри номіналом 5 грн., 1 купюра номіналом 2 долари США, 19 купюр номіналом 100 доларів США, та мобільні телефони: мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 з сім картою № НОМЕР_3 , мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ 1 - НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 з сім картою № НОМЕР_6 . Зазначені предмети в ході огляду вилучені та упаковані в присутності понятих. За даними слідства вилучені грошові кошти здобуті від вчинення кримінальних правопорушень, а мобільні телефони у ОСОБА_4 використовував при вчиненні кримінальних правопорушень та фактично є засобом вчинення злочину та на них можуть міститися інформація, що підтверджує або спростовує причетність останнього до вчинення злочину, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів клопотання слідчого судом встановлено, що проведений огляд місця події за адресою:, АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено грошові кошти, а саме: 3 купюри по 500 грн., 10 купюр номіналом по 200 грн., 1 купюра номіналом 20 грн., 1 купюра номіналом 10 грн., 3 купюри номіналом 5 грн., 1 купюра номіналом 2 долари США, 19 купюр номіналом 100 доларів США, та мобільні телефони: мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 з сім картою № НОМЕР_3 , мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ 1 - НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 з сім картою № НОМЕР_6 , на які слідчий просить накласти арешт, має ознаки такої процесуальної дії як обшук. Проте, ухвали суду про надання дозволу на проведення обшуку суду не надано. Верховний Суд визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом інших слідчих дій (огляд місця події), зокрема, у Постановах від 07.06.2018 р. (справа № 740/5066/15-к), від 26.02.2019 р. (справа № 266/4000/14-к), від 19.03.2019 р. (справа № 380/157/14-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені ст. 233, ч. 2 ст. 234 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як уже зазначав Верховний Суд у своїх попередніх рішеннях (постанови від 26.02.019 р. у справі № 266/4000/14-к, від 12.02.2019 р. у справі № 159/451/16-к), для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду в житлі чи іншому володінні особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, враховуючи, але не обмежуючись, наявністю письмового підтвердження такої.

Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим не надано ухвали суду про надання дозволу на обшук, а відтак, не надано доказів законності проведення слідчої дії з вилучення речей, оформленої протоколом огляду місця події, документів, що підтверджують право володіння, користування чи розпорядження вилученими речами підозрюваними в даному кримінальному провадженню.

Аналізуючи вищезазначені положення КПК України, встановлено, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню слідчому для усунення недоліків,

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 171 - 172, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0003504, від 04.10.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, - повернути ініціатору для усунення недоліків;

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків;

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1