ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2591/19 Справа № 187/1565/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2019 року щодо :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутірське Петриківського району Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 16.04.2014 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання 6 місяців за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2011 року, визначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.08.2015 року по відбуттю покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.
Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2019 року виправлено описку у вступній частині вироку та постановлено вважати вірним номер кримінального провадження № 0000474.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
07 вересня 2018 близько 20 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні літньої кухні за місцем мешкання ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , під час сварки, яка виникла після спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_11 почергово кулаком лівої та правої руки не менше семи ударів по голові, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо черепної травми: забитої рани в лівій тім`яно-потиличній ділянці; синців в правій виличній ділянці (з переходом на лобну та скроневу), по правій вушній раковині, в області правого ока, в лівій виличній ділянці, (з переходом на скроневу), по лівій вушній раковині з садном на його тлі; крововиливів в слизових оболонках верхньої та нижньої губи; садна на спинці носу; крововиливів в м`яких покривних тканинах голови, в правій лобно-скронево-потиличних ділянках, в лівій скронево-потиличній ділянці; крововиливів в м`яких тканинах виличних ділянок, забою речовини головного мозку; крововиливів в речовину головного мозку.
Згідно висновку експерта № 136-118-Е від 27.10.2018 року смерть ОСОБА_11 настала від внутрішньо черепної травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкову оболонку, в речовину головного мозку, яка ускладнилось набряком головного мозку, що підтверджується як наявністю ушкоджень так і даними судово - гістологічного дослідження, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень і являється безпосередньою причиною смерті.

В апеляційних скаргах на вирок:
- захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_8 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишився порушений порядок початку досудового слідства, так відповідно до витягу з ЄРДР № 0000474 відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України вказано, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру, тобто сфальсифікований витяг в порушення п. 4.3 Положення Про порядок ведення ЄРДР.
Вказує, що суд першої інстанції також не надав правової оцінки порушенню порядку повідомлення прокурора про початок досудового слідства, оскільки прокурор повідомляється про внесення відомостей до ЄРДР 10.09.2018 року, але ще до повідомлення прокурору призначається група прокурорів 08.09.2018 року, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України.
Крім того зазначає, що суд першої інстанції не надав правової оцінки недопустимості доказів, оскільки в протоколі огляду місця пригоди та протоколі огляду трупа вказано про застосування фотоапарату KODAK С-142, але не вказано технічні параметри носія, на який відбувається фотозйомка, що на думку захисника є порушенням вимог ч. 3 ст. 107 КПК України. Поза увагою суду залишилась та обставина, що труп на фото міняє положення без вказання дій про зміну пози трупа в протоколі огляду, що унеможливлює визначення первісної пози трупа.
Також захисник вказує, що поза судовим контролем залишилось призначення експертиз, оскільки клопотання на проведення усіх експертиз надходили конкретному судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_12 , на думку захисника винесення рішень суду відбувалось без авторозподілу, що є порушенням положення про автоматизовану систему документообігу суду, а тому огляд та висновки експертиз є недопустимими доказами.
Захисник також посилається на недопустимість доказів отриманих в результаті проведення слідчого експерименту, оскільки згоди на проведення слідчого експерименту з свідками, особа, яка володіє житлом не надавала.
Зазначає, що в доведеність вини ОСОБА_8 суд першої інстанції послався на покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Проте, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 під час допиту в судовому засіданні надавали суду інші покази, а ніж ті, що викладені у вироку.
Крім цього, захисник вказує, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки висновкам експертиз № 1017 від 10.10.2018 року та № 1019 від 10.10.2018 року, оскільки суд залишив поза увагою той факт, що на руках потерпілого знайдена кров іншої групи, ніж у ОСОБА_8 та потерпілого, що ні на досудовому слідстві, ні в суді першої інстанції не досліджувалось.
Вказує, що судом першої інстанції невстановлений час настання смерті ОСОБА_11 , так як у вироку немає жодного посилання на час смерті ОСОБА_11 .
На думку захисника, судом першої інстанції під час ухвалення вироку допущена неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог процесуального закону.
Зазначає, що відповідно до обвинувального акту до суду було направлено кримінальне провадження № 0000474, але вирок ухвалювався по іншому кримінальному провадженні № 00184.

- прокурор Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати частково.
Ухвалити новий вирок, в якому зазначити кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, зазначити вірний номер кримінального провадження № 0000474 та виключити з мотивувальної частини вироку посилання на витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, як на доказ у кримінальному провадженні. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що 31 жовтня 2018 року за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000474 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за фактом умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Водночас, судом першої інстанції, у порушення вимог ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначено, що дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Крім того вказує, що у вироку не зазначено вірного номера кримінального провадження № 0000474, а зазначено № 0000184.
Також зазначає, що у мотивувальній частині вироку як на доказ у кримінальному провадженні суд посилається на витяг з ЄРДР, однак, відповідно до вимог КПК України, витяг є лише правовою підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження, оскільки він не містить, відповідно до ст. 84 КПК України, відомостей, які встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінальної відповідальності та підлягають доказуванню.
Потерпіла ОСОБА_16 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, надала до апеляційного суду заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подані апеляційні скарги за відсутності потерпілої, відповідно до вимог ст. 405 КПК України.
При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали вимоги своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Прокурор під час апеляційного розгляду частково підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши учасників кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах.
Дії ОСОБА_8 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що причинило смерть потерпілого.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, судом наведено у вироку суду мотивування своїх висновків.
Так, свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції показав, що 07.09.2018 року він знаходився на подвір`ї по АДРЕСА_3 разом із знайомими ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , де проживав останній. Всі вони разом розпивали алкогольні напої на подвір`ї, після чого ОСОБА_11 зайшов до будинку, щоб лягти спати. Свідок бачив, як ОСОБА_8 зайшовши до будинку, почав питати у ОСОБА_11 куди він заховав пляшку горілки і через вікно побачив, що ОСОБА_8 замахувався руками в голову ОСОБА_11 , бив його, а потім за руки витягнув його за поріг будинку на землю і наніс йому близько 3-4 ударів кулаком в голову, при цьому ОСОБА_11 лежав і нічого не говорив. Пояснював, що ОСОБА_8 був дуже розлючений, так як пропала пляшка горілки, висловлювався в адрес ОСОБА_11 нецензурною лайкою. Оскільки ОСОБА_11 не піднімався, ОСОБА_8 взяв води у відрі і полив ОСОБА_11 у обличчя, а потім за ноги затягнув його в будинок і залишив на полу. Зайшовши через деякий час до приміщення будинку свідок побачив, що ОСОБА_11 лежав на підлозі кімнати, обличчям донизу, не розмовляв та не рухався, а ОСОБА_8 поливав його водою. Також свідок підтвердив, що бачив кров на касетнику магнітофона в кімнаті ОСОБА_11 . Після цього він пішов додому, а на наступний день від сусідів свідок дізнався про смерть ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснив, що він разом із знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 розпили два літра самогону на подвір`ї будинку по АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_11 . Потім між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на подвір`ї сталась сварка із-за пропажі однієї пляшки горілки і ОСОБА_8 звинуватив ОСОБА_11 , що це він викрав та випив цю пляшку без нього, в результаті чого між ними виникла бійка, були крики, нецензурна лайка і він їх розбороняв. Після цього ОСОБА_11 пішов до будинку спати, але свідок спостерігав як ОСОБА_8 зайшов за ОСОБА_11 в приміщення і вони продовжували там сваритись і було чутно крики, після чого ОСОБА_11 залишився лежати на полу в будинку обличчям донизу, а ОСОБА_8 кудись поїхав, пішов з двору ОСОБА_13 , а потім свідок теж пішов додому, а зранку повернувся до двору ОСОБА_11 і туди приїхав ОСОБА_8 , щоб віддати йому велосипед. При цьому свідок пояснював, що на слідчому експерименті він показував як ОСОБА_8 наносив удари кулаком по голові ОСОБА_11 , підтвердив правдивість своїх показів. Стверджував, що він особисто ОСОБА_11 тілесні ушкодження не наносив і з ним не сварився, а тільки розпивав алкогольні напої. Про смерть ОСОБА_11 дізнався від сусідки, яка заходила вранці до приміщення будинку.
Свідок ОСОБА_15 , будучи допитаною у суді першої інстанції пояснила, що 07.09.2018 року вона бачила, як ОСОБА_8 разом із ОСОБА_14 в стані алкогольного сп`яніння шли по АДРЕСА_3 до будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_11 . Близько 21 год. 00 хв. свідок чула крики та нецензурну лайку із двору ОСОБА_11 . Вранці 08.09.2019 року близько 07 год. 00 хв. вона побачила на цьому подвір`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , який запропонував їй випити горілки, на що вона погодилась. Після того, як вони утрьох випили алкоголь, ОСОБА_14 постукав у вікно будинку, який належав ОСОБА_11 і відкривши двері вони зашли в коридор, де вона побачила мертвого ОСОБА_11 , який лежав на ліжку в самих трусах, мав синяки навколо очей і подряпини на тілі, на полу валявся стілець, ковдра була стягнута і на ній були плями. Після цього ОСОБА_8 кудись поїхав, ОСОБА_14 пішов додому, а вона теж пішла додому, щоб повідомити сестру померлого про побачене.
До того ж сам обвинувачений ОСОБА_8 ,, будучи допитаним в суді першої інстанції, не заперечував факт нанесення двох ударів кулаком в груди і двох ударів кулаком по плечу ОСОБА_11 . Пояснював, що 07.09.2018 року він разом із знайомим ОСОБА_14 купили один літр горілки і поїхали на АДРЕСА_3 , де проживає в одній половині дому ОСОБА_14 , а в другій половині будинку мешкав ОСОБА_11 . Спочатку вони удвох з ОСОБА_14 почали розпивати алкогольні напої біля будинку, а потім до них прийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , у якого було вже зчесане обличчя до крові, а також були садна на правій руці, однак звідки в нього були такі тілесні ушкодження обвинувачений не запитував. Після цього вони всі разом почали вживати алкогольні напої і через деякий час обвинувачений виявив пропажу на столі однієї пляшки горілки і запитав у ОСОБА_11 про це. ОСОБА_11 зайшов до будинку в результаті чого, між ними двома виникла сварка, а потім бійка. Обвинувачений два рази вдарив ОСОБА_11 в груди і два рази вдарив рукою по плечу, а ОСОБА_11 в його бік висловлювався нецензурно, штовхався, але на землю не падав. Після цього обвинувачений вийшов із приміщення і продовжував розпивати алкогольні напої із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а ОСОБА_11 залишився в будинку. Близько 21 год. 00 хв., обвинувачений взяв велосипед, який належить ОСОБА_14 і поїхав до кафе в село Петриківка. Коли виходив із двору бачив, що ОСОБА_11 сидів на кухні в будинку і продовжував самостійно вживати алкоголь, ОСОБА_14 коли зайшов за закускою в будинок вдарив ОСОБА_11 рукою по тілу, але тілесних ушкоджень йому не наносив. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 заперечує, що наносив інші удари по тілу та по голові ОСОБА_11 , в його присутності ОСОБА_11 не падав, хто наносив йому удари він не знає, за ноги потерпілого з будинку не витягував, та вважає що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 його обмовляють, але причини обмовляння пояснити не може. Повернувшись знову до будинку ОСОБА_11 близько 07 год. 00 хв., щоб повернути велосипед ОСОБА_14 , побачив сусідку ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , після чого вони випили горілки на подвір`ї ОСОБА_11 . Потім ОСОБА_8 подивився у вікно будинку, де спав ОСОБА_11 і побачив його на ліжку, а ОСОБА_15 , зайшовши до будинку повідомила їм, що ОСОБА_11 мертвий. Обвинувачений допускає, що потерпілий міг падати з висоти власного росту і тілесні ушкодження могли спричинити ОСОБА_14 або ОСОБА_13 , які залишились в дворі будинку коли він поїхав або інша невідома йому особа.
Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого ОСОБА_8 у зазначеному кримінальному правопорушенні, а також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Всі вищевикладені показання свідків узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 08.08.2018 року, який проводився в АДРЕСА_3 , згідно якого був знайдений труп ОСОБА_11 , на обличчі якого були тілесні пошкодження, на правій половині спини, на задній поверхні грудної клітини, правому плечі та ліктьовому суглобі численні садна та синці з фото таблицями із зображенням території подвір`я, приміщення коридору, плям бурого кольору на касетнику, мокрих плям на підлозі, вигляду скляної пляшки горілки об`ємом 0,5 л на столику поруч з телевізором та розташування ганчірок з плямами бурого кольору (т. 1, а.кп. 121-134); протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 08.09.2018 року, відповідно до якого під трупом мається зім`яте простирадло та дві подушки з нашаруванням буро-коричневої речовини, в правій скроні мається синець багряно-синюшного кольору, в області носу, губ маються садна, по правій половині спини численні садна, на поверхні грудної клітки маються синці розміром 7х1, 9х1, по лівій стороні спини численні синці розмірами від 2х2 до 7х6 см, маються садна по правому плечі, ліктьовому суглобі та на правому гребні кістки (т. 1, а.кп. 135-143); протоколом огляду місця події від 08.09.2019 року, згідно якого було оглянуто та вилучено одяг ОСОБА_8 , а саме: кофта, футболка, спортивні штани, капці, що відображено у фототаблицях (т. 1, а.кп. 147-150); протоколами отримання зразків для експертизи від 08.09.2018 року та від 10.09.2018 року, відповідно до яких у ОСОБА_17 були відібрані зрізи нігтьових пластин з під-нігтьовим вмістом, змиви з рук та зразки крові (т. 1, а.кп. 166, 167); протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2018 року і оглянутим відеозаписом слідчого експерименту в суді першої інстанції, згідно яких, свідок ОСОБА_14 вказує, яким чином ОСОБА_8 в приміщенні будинку в АДРЕСА_3 , посеред кімнати наносив удари ОСОБА_11 в область голови, спини, обличчя, пояснивши при цьому, що ОСОБА_8 наніс потерпілому приблизно п`яти ударів, від яких ОСОБА_11 упав на підлогу, після чого ОСОБА_8 наніс три удари по його спині, а на його питання Що ти робиш? ОСОБА_8 наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_11 , після чого вибіг на подвір`я і сівши на велосипед кудись поїхав (т. 1, а.кп. 188-193); протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2018 року і оглянутим в суді першої інстанції відеозаписом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 , який вказує, яким чином ОСОБА_8 в приміщенні будинку в АДРЕСА_3 наносив ОСОБА_11 тілесні ушкодження, а саме вказав на приблизно шість ударів по тілу потерпілого, витягнувши лежачого ОСОБА_11 за ноги з будинку на вулицю, а потім знову за руки затягнувши ОСОБА_11 в будинок, бачив, як ОСОБА_11 лежав в другій кімнаті на животі на підлозі головою біля музичного центра та не розмовляв (т. 1, а.кп. 199-203); протоколом проведення слідчого експерименту від 23.10.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 який в присутності захисника ОСОБА_7 вказує місце виникнення конфлікту із ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , яким чином він наносив два удари в грудну клітину ОСОБА_11 , а коли останній штовхнув його, то він двічі вдарив ОСОБА_11 рукою в праве плече, більше потерпілого не бив, бо їх заспокоїв ОСОБА_14 , після чого він поїхав додому (т. 1, а.кп. 210-215); висновком судової цитологічної експертизи № 999 від 12.10.2018 року, згідно якої в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_8 наявність крові не встановлено, знайдені клітини поверхового шару епідермісу, які непридатні для цитологічного дослідження (т. 1, а.кп. 227- 228); висновком судової цитологічної експертизи № 1000 від 16.10.2018 року, відповідно до якої в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_11 наявність крові не встановлено, знайдені клітини поверхового шару епідермісу, які непридатні для цитологічного дослідження (т. 1, а.кп. 230-231); висновком експерта № 970 від 17.09.2018 року, відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (т. 1, а.кп. 238-239); висновком судової цитологічної експертизи № 932 від 19.10.2018 року, з якої вбачається, що на наданому на дослідження фрагменті пошкодженого касетника з музичного центра мається наявність крові та визначений білок людини, результати серологічного і цитологічного досліджень мають можливість припустити походження крові на фрагменті пошкодженого каретника від особи, групової властивості крові якої, характерні виявлені антигени А, Н ізосерологічної системи АВО, а саме як від потерпілого ОСОБА_11 так і від підозрюваного ОСОБА_8 , беручі до уваги групові властивості їх крові (т. 1, а.кп. 233-236); висновком експерта імунолога від № 1014 від 03.10.2018 року, згідно якого були досліджені змиви з правої та лівої руки ОСОБА_8 , одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на марлевому тампоні зі змивом правої руки ОСОБА_8 від потерпілого ОСОБА_11 , або самого ОСОБА_8 , так як основним антигеном крові яких, є виявлений в слідах антиген А (т. 1, а.кп. 242- 243); висновком експерта імунолога № 1015 від 17.10.2018 року, відповідно до якого на доставлених для дослідження футболці та спортивних штанях, які належать ОСОБА_8 знайдена кров людини, на спортивній формі та парі тапок наявність крові не встановлена, групову приналежність в сліді крові на спортивних штанях ОСОБА_8 визначити не можливо, одержаний результат дослідження не виключає можливості походження сліду крові на футболці, яка належить ОСОБА_8 від потерпілого ОСОБА_11 , або самого ОСОБА_8 , крові яких, властивий виявлений в сліді антиген А (т. 1, а.кп. 245-248); висновком експерта імунолога № 1016 від 08.10.2018 року, з якого вбачається, що одержаний результат дослідження не виключає можливості походження сліду крові на ганчірці від потерпілого ОСОБА_11 або ОСОБА_8 , групові властивості яких співпадають з встановленою на ганчірці групою крові (т. 1, а.кп. 2-4); висновком експерта імунолога № 1017 від 10.10.2018 року, відповідно до якого на досліджених змивах з долонь правої та лівої руки трупу ОСОБА_11 встановлено, що враховуючи отримані результати дослідження та групові приналежність крові ОСОБА_11 , а саме те, що антигену А який є групо специфічним антигеном крові ОСОБА_11 в слідах крові не виявлений, даних про присутність крові потерпілого в вказаних слідах не отримано, враховуючи отримані результати дослідження та групові приналежність крові ОСОБА_8 , а саме те, що антигену А який є групо специфічним антигеном крові ОСОБА_8 в слідах крові не виявлений, даних про присутність крові потерпілого в вказаних слідах не отримано (т. 2, а.кп. 6-8); висновком експерта № 1018 від 10.10.2018 року, відповідно до якого на штанях ОСОБА_11 наявність крові не встановлена (т. 2, а.кп. 10-11); висновком експерта № 1019 від 10.10.2018 року, з якого вбачається, що на змивах речовини бурого кольору з підлоги встановлено, що враховуючи отримані результати дослідження та групові приналежності крові ОСОБА_8 , та ОСОБА_11 , а саме те, що антигену А який є групо специфічним антигеном крові ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в сліді крові на змивах не виявлено, даних про присутність крові потерпілого чи підозрюваного у вказаному сліді не отримано (т. 2, а.кп. 13-15); висновком судово-медичної експертизи № 1118-МК від 26.10.2018 року, згідно якої пошкодження на шматку шкіри з лівої тімьяно-потиличної ділянки голови від трупа ОСОБА_11 могло утворитись при контакті з виступаючою частиною сплощеної або сплощено-випуклої поверхні представленого фрагмента каретника з музичного центру (т. 2, а.кп. 17-22).
Відповідно до висновків судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_11 № 136-121-Е від 27.10.2018 року та № 136-118-Е від 27.10.2018 року, смерть ОСОБА_11 настала від внутрішньо черепної травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкову оболонку, в речовину головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджується як наявністю ушкоджень так і даними судово-гістологічного дослідження. При експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді - внутрішньо черепної травми: забита рана в лівій тім`яно-потиличній ділянці; синці в правій виличній ділянці (з переходом на лобну та скроневу), по правій вушній раковині, в області правого ока, в лівій виличній ділянці, (з переходом на скроневу), по лівій вушній раковині з садном на його тлі; крововиливи в слизових оболонках верхньої та нижньої губи; садно на спинці носу; крововиливи в м`яких покривних тканинах голови, в правій лобно-скронево-потиличних ділянках, в лівій скронево-потиличній ділянці; крововиливи в м`яких тканинах виличних ділянок; крововиливи в товщі твердої мозкової оболонки; масивний крововилив з помірною лейкоцитарною реакцією під твердою мозковою оболонкою в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці, об`ємом 100 мл; крововиливи під м`якою мозковою оболонкою з помірною лейкоцитарною реакцією; забій речовини головного мозку; крововиливи в речовину головного мозку. Також виявлені ушкодження у вигляді - закритих переломів 3, 5 ребер ліворуч по передньо-пахвинній лінії з синцем та крововиливом у м`які тканини. Синців та саден в області тулубу. Синців по правому плечу, по лівому ліктьовому суглобі, по лівому плечу, по лівій нижній кінцівці.
Всі вищевказані ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_11 , що підтверджується як ступенем вираженості прижиттєвої реакції м`яких тканин в області ушкоджень, так і даними судово-гістологічного дослідження. Ушкодження у вигляді забитої рани голови заподіяна одним ударом тупого твердого предмету, або його частини, маючого жорстку конструкцію, контактуюча поверхня якого - сплощена або сплощено-випукла, обмежена поверхня, розмірами близько 7,8x11,0мм в межах контакту, всі інші ушкодження виникли від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів), характерологічні властивості якого (яких) вказати не можливо і якими, в тому числі могли бути рука затиснена в кулак, нога взута у взуття, а також інші тупі тверді предмети.
Всі ушкодження, виявлені в області голови потерпілого, які в своїй сукупності призвели до внутрішньо черепної травми, що явилася причиною смерті знаходяться в причинному зв`язку з її настанням і стосовно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді закритих переломів 3, 5 ребер ліворуч по передньо-пахвинній лінії стосовно живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Ушкодження у вигляді синців в області тулубу та кінцівок стосовно живих осіб відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень виявлених в області голови потерпілого, які в своїй сукупності призвели до внутрішньочерепної травми, що явилася причиною смерті, можливо вказати, що в область голови спричинено не менше семи механічних дій тупим твердим предметом (предметами). Всі ушкодження, виявлені в області голови потерпілого, які в своїй сукупності призвели до внутрішньо черепної травми, що явилася причиною смерті знаходяться в причинному зв`язку з її настанням. Враховуючи причину смерті можливо вказати, що після утворення ушкоджень в області голови потерпілого останній міг здійснювати активні дії в нетривалий проміжок часу до моменту втрати свідомості, оскільки внутрішньочерепна травма зазвичай супроводжується вищевказаним станом.
Всі виявлені при судово-медичній експертизі ушкодження виникли при життєво, незадовго до настання смерті, в нетривалий проміжок часу, про що свідчить ступінь вираженості прижиттєвої реакції тканин. Характер ушкоджень в області спини потерпілого ОСОБА_11 могли виникнути внаслідок волочіння тіла останнього і не виключена можливість їх утворення при механізмі, на який вказує свідок ОСОБА_13 в ході проведення слідчого експерименту (т. 2, а.кп. 29-35, 53-57).
З висновку судово-медичної експертизи № 136- 119-Е від 27.10.2018 року вбачається, що, враховуючи кількість та локалізацію виявлених при судово-медичній експертизі ушкоджень можливо сказати, що дані ушкодження не могли виникнути при механізмі, на який вказує підозрюваний ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту, оскільки останній не вказує на будь-які механічні дії в область голови потерпілого, а вказує лише на дві механічні дії кулаком в область грудної клітини та дві механічні дії в область правого плеча потерпілого (т. 2, а.кп. 37- 43).
Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 136-120-Е від 27.10.2018 року, враховуючи кількість та локалізацію виявлених при судово-медичній експертизі ушкоджень можливо сказати, що механізм їх виникнення не суперечить даним протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 , однак мається не співвідношення між кількістю виявлених ушкоджень в області тулубу та кінцівок з кількістю механічних дій у вищевказані ділянки тіла, на які вказує свідок ОСОБА_14 , в ході проведення слідчого експерименту (т. 2, а.кп. 45-51).
Підстав для того, щоб вважати докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, колегія суддів не знаходить.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства при проведенні зазначених експертиз, колегією суддів не встановлено. Експертизи проведені у порядку, визначеному ст.ст. 242, 243 КПК України.
Досліджені судом першої інстанції та перевірені під час апеляційного розгляду висновки експертиз складені з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 101, 102 КПК України, містять в собі докладні описи проведених досліджень, зроблені за їх результатами висновки, та обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися експертами безпосередньо, та які стали відомі їм під час дослідження матеріалів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у відповідності до вимог закону, провів оцінку кожного із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність висунутого ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України.
Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що поза увагою суду першої інстанції залишився порушений порядок початку досудового розслідування, оскільки з витягу з ЄРДР № 0000474 вбачається, що часом внесення відомостей до ЄРДР є 11 год. 30 хв. 08.09.2018 року, а про підозру ОСОБА_8 було повідомлено лише о 17 год. 00 хв. 08.09.2019 (т. 1, а.кп. 163-164), колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000474 від 08.09.2018 року (т. 1, а.кп. 118), останній був сформований старшим слідчим Петриківського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 31.10.2018 року, тому витяг і містить в собі інформацію про повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Неспроможними колегія суддів вважає і доводи захисника про порушення порядку повідомлення прокурора про початок досудового розслідування, який повідомляється про внесення відомостей в ЄРДР лише 10.09.2018 року, оскільки як вбачається з постанови про створення групи слідчих від 08.09.2018 року (т. 1, а.кп. 146), копію вказаної постанови було направлено начальникові Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який того ж дня 08.09.2018 року виніс постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000474 від 08.09.2018 року у складі прокурорів ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 (т. 1, а.кп. 144-145).
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що листа СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (вих.. 503/4553 від 10.09.18), на який посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, як на підтвердження порушення порядку повідомлення прокурора про початок досудового розслідування, матеріали провадження не містять.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що суд першої інстанції не надав правової оцінки недопустимості доказів, оскільки в протоколі огляду місця події від 08.09.2018 року та протоколі огляду трупа від 08.09.2018 року (т. 1, а.кп. 121-143) вказано про застосування фотоапарату KODAK С-142, але не вказано технічні параметри носія, на який відбувається фотозйомка, що на думку захисника є порушенням вимог ч. 3 ст. 107 КПК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі, який повинен містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.
Відповідно до ст. 105 КПК України, особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути, зокрема фототаблиці. Додатки до протоколів повинні бути належним чином упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у вилученні таких додатків.
Згідно зі ст. 106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається під час проведення процесуальної дії або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.
У суді першої інстанції при дослідженні протоколу огляду місця події від 08.09.2018 року та протоколу огляду трупа від 08.09.2018 року та фототаблиць, як додатків до них встановлено, що за формою та змістом зазначені письмові докази відповідають вимогам процесуального закону.
Огляд місця події проводився у присутності потерпілої ОСОБА_16 , старшого інспектора криміналіста СВ Петриківського ВП ОСОБА_22 та за участю двох понятих. Огляд трупа проводився також у присутності потерпілої ОСОБА_16 , старшого інспектора криміналіста СВ Петриківського ВП ОСОБА_22 , судового медичного експерта ОСОБА_23 та за участю двох понятих. Відповідні протоколи підписані всіма учасниками без зауважень, чим вони підтвердили правильність фіксування результатів проведення процесуальних дій.
За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для визнання недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 08.09.2018 року та протоколу огляду трупа від 08.09.2018 року, оскільки вони зібрані у встановленому законом порядку і відповідають вимогам ст.ст. 85-86 КПК України, порушень вимог чинного законодавства при складанні протоколів, колегією суддів не встановлено.
Посилання захисника ОСОБА_7 на те, що клопотання про проведення усіх експертиз надходили конкретному слідчому судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_12 , що на думку захисника є порушенням положення про автоматизовану систему документообігу суду, були спростовані судом першої інстанції та знайшли своє відображення у вироку.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано послався на те, що ухвали слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_12 про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу стороною захисту не оскаржувались і компетентність слідчого судді не була приводом скарг обвинуваченого чи його захисника як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду в суді першої інстанції.
Також необґрунтованими є доводи захисника ОСОБА_7 про визнання недопустимими доказами слідчих експериментів, проведених в житлі за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки, як вказує захисник в матеріалах провадження відсутній документ, який підтверджує згоду особи на проведення слідчих експериментів у вказаному вище будинку, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 240 КПК України, слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.
Проте, колегія суддів зазначає, що законом не встановлено обов`язкову письмову форму дозволу особи, яка є володільцем житла чи іншого володіння особи. Під час досудового розслідування та судового розгляду в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_16 не зазначала про те, що слідчі експерименти проводились без її згоди та будь-яких скарг чи заяв з цього приводу у відповідні органи не надавала. Крім того, в матеріалах провадження міститься заява ОСОБА_16 про надання дозволу працівникам Петриківського відділення поліції на проведення огляду території домоволодіння та інших приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1, а.кп. 120). А тому доводи захисника ОСОБА_7 про те, що слідчі експерименти у будинку АДРЕСА_3 , проведені без добровільної згоди особи, а таким чином у порушення норм КПК України, є безпідставними та необґрунтованими.
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 їх реальним поясненням у судовому засіданні, колегія суддів вважає їх безпідставними.
Під час дослідження звукозаписів судових засідань, що містяться на носіях інформації, долучених до матеріалів кримінального провадження, колегією суддів не встановлено будь-яких суттєвих розбіжностей у поясненнях зазначених вище свідків з тими показаннями, які відображено в мотивувальній частині вироку.
Враховуючи, що у вироку суду першої інстанції повною мірою відображено фактичні обставини, здобуті в ході допиту свідків, доводи захисника в цій частині колегія суддів вважає надуманими та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Перевіряючи доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки висновкам експертиз № 1017 від 10.10.2018 року та № 1019 від 10.10.2018 року, а також залишено поза увагою той факт, що на руках потерпілого знайдена кров іншої групи ніж у ОСОБА_8 , колегія суддів вважає неспроможними, оскільки під час судового розгляду судом першої інстанції перевірялись доводи сторони захисту про те, що потерпілий ОСОБА_11 міг отримати тілесні ушкодження від падіння з висоти власного зросту, раніше до конфлікту з ОСОБА_8 і що тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті потерпілого могли бути спричинені як свідком ОСОБА_14 , так і свідком ОСОБА_13 або іншою сторонньою особою і цілком обґрунтовано визнані такими, що не знайшли свого підтвердження матеріалами кримінального провадження.
Доводи сторони захисту про не встановлення часу настання смерті ОСОБА_11 спростовуються даними судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_11 № 136-118-Е від 27.10.2018 року (т. 2, а.кп. 53-57) та № 136-120-Е від 27.10.2018 року (т. 2, а.кп. 45-51), з яких убачається, що смерть ОСОБА_11 могла настати за 5-7 годин до часу огляду трупу на місці події (09 годин 50 хвилин).
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки встановивши сукупність обставин, що належать до предмета доказування у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України, суд першої інстанції дійшов умотивованого висновку про вчинення ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть ОСОБА_11 , і відповідно до цих обставин обґрунтовано кваліфікував умисні дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України.
Аналізуючи посилання прокурора та захисника на зазначення у вироку суду першої інстанції невірного номеру кримінального провадження № 0000184 замість правильного № 0000474, колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції своєю ухвалою від 16 серпня 2019 року виправив допущену описку та постановив вважати вірним номер кримінального провадження № 0000474 (т. 2, а.кп. 130).
Не погоджується прокурор і з покладеним судом першої інстанції в основу вироку, на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_8 витягом з ЄРДР № 0000474 від 08.09.2018 року, оскільки, на його думку, витяг сам по собі не може містити відомості, які встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Вказані твердження прокурора колегія суддів вважає безпідставними, оскільки витяг з ЄРДР виступає лише складовою із усіх прийнятих судом першої інстанції до уваги допустимих доказів та свідчить про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_11 , при цьому вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується іншими доказами в своїй сукупності.
Враховуючи викладене, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції згідно вимог ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом відповідно до норм матеріального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені наведеними в ньому доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом згідно визначених ст. 94 цього Кодексу правил, що ґрунтуються на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх дійсних обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний зібраний доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного вироку, який за змістом відповідає вимогам ст. 374 КПК України щодо вступної, мотивувальної та резолютивної його частини. При цьому, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, так само як і неповноти судового розгляду, переглядом кримінального провадження в апеляційному порядку, не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_9 без задоволення, а вироку суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: