Дата документу 16.08.2019 Справа № 554/6964/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі Октябрського районного суду у м. Полтаві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Довжанськ, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

I. ДОВЕДЕНЕ СУСПІЛЬНО-НЕБЕЗПЕЧНЕ ДІЯННЯ ТА ЙОГО КВАЛІФІКАЦІЯ

24 березня 2019 року під час огляду поблизу будинку № 61 по вул. Південна, у м. Полтава за місцем мешкання ОСОБА_5 вилучено полімерну банку за саморобними конструкціями для паління, на поверхні яких виявлений наркотичний засіб екстракт канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 0,385 грам, який останній незаконно зберігав без мети збуту.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

II. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ СУСПІЛЬНО-НЕБЕЗПЕЧНОГО ДІЯННЯ

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно 24.03.2019 року працівники поліції провели у нього вдома огляд місця події, під час якого він добровільно видав їм пристрої для куріння коноплі, яку він раніше вживав для полегшення болі. У вчиненому розкаявся. Зазначив, що 31.01.2019 року працівники поліції також вилучили коноплю за місцем його реєстрації в селі Погарщина, Лохвицького району, Полтавській області, де він вже тривалий час не проживає. І за вказане діяння він нещодавно вже пройшов курс примусового стаціонарного лікування у закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на підставі ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 26.04.2019 року. Наразі отримує амбулаторну допомогу, від якої не ухиляється, працює, наркотичних засобів не вживає, недієздатним не визнавався. Просив обмежитись наданням йому психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Окрім того, що ОСОБА_5 повністю підтвердив обставини вчинення ним суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, викладене доведено безпосередньо дослідженими в суді доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 24.03.2019 року, згідно якого поряд з будинком АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 було виявлено та вилучено два згортки паперу з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, один згорток паперу з зернами рослинного походження зеленого кольору, одну пластикову банку білого кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, два саморобні прилади та один наперсток для вживання наркотичного засобу (а.с. 24-27);

- висновками судово- хімічних експертиз № 815 та № 816 від 03.05.2019 року, згідно яких на поверхнях саморобних конструкцій, вилучених 24.03.2019 року в ОСОБА_5 , виявлений наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальною масою 0, 385 грам.( а.с. 28-39).

III. ОЦІНКА СУДУ

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, захисник та особа, щодо якої розглядається клопотання заперечили, щодо примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом та прохали застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до такого.

Вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не заперечується ним самим та підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

Визначальний медичний критерій неосудності ОСОБА_5 підтверджується актом судово-психіатричної експертизи № 301 від 11.07.2019 року відповідно до якого останнійв період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння та на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, галюцинаторно-параноїдний синдром, ускладнену вживанням канабіноїдів, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, з 22.03.2019 року ОСОБА_5 має третю групу інвалідності загального захворювання та з 2009 року перебуває на обліку в Полтавському обласному психоневрологічному диспансері з приводу шизофренії параноїдної форми. З цього приводу з 30.01.2018 року по 16.03.2018 року лікувався і в Полтавській обласній психіатричній лікарні ім. Мальцева (а.с. 40-45, 52, 54).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

У відповідності до підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з принципами № 15, 16 «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, коли особа погребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації.
Будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (b) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної
Враховуючи, що за встановлених обставин справи ОСОБА_5 хоча і вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке відноситься до середньої тяжкості, однак характеризується задовільно, має постійне місце проживання, не судимий, наразі перебуває на амбулаторному лікуванні, відомостей про порушення умов якого, а також про загрозу з його боку оточуючим чи собі, не надано, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Зокрема, необхідним і достатнім є застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При цьому суд також враховує, що ОСОБА_5 нещодавно вже пройшов примусове лікування у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відповідно до ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 26.04.2019 року та був виписаний, тоді як інкриміноване йому у даному провадженні суспільно-небезпечне діяння - аналогічне за змістом і тяжкістю попередньому, без ознаки повторності, було закінчене 24.03.2019 року, тобто до відповідної госпіталізації, про яку знову просить прокурор.

IV. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Дою речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а судові витрати слід віднести на рахунок держави, позаяк, їх стягнення в кримінально-процесуальному порядку, відповідно до ст. 124 КПК України, передбачено лише з обвинуваченого щодо якого ухвалено обвинувальний вирок. Підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Довжанськ, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1