Провадження № 1-кп/638/1375/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілого

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні залі судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001283 від 03.04.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001283 від 03.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

01.08.2019 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання не з`явились потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені. Учасники судового провадження вважали можливим проведення підготовчого судового засідання у відсутності не з`явившихся потерпілих.

В підготовчому судовому засіданні присутні учасники судового провадження вважали можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки воно в повній мірі відповідає положенням ст.291 КПК України.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого, в обґрунтування якого посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, можливості впливу на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення - злочину.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник, а також представник потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник проти заявленого клопотання не заперечували.

Крім того, потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_14 подано до суду клопотання, в яких просять вжити заходів забезпечення шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого в межах суми цивільного позову.

В судовому засіданні представник потерпілих подані клопотання підтримала з підстав, викладених у них.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Крім того, представником потерпілих адвокатом ОСОБА_10 в судовому засіданні заявлено скаргу на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна, в якій просить визнати протиправною бездіяльність групи слідчих відділу Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у неповерненні майна; зобов`язати відповідальних осіб СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області повернути зазначене у клопотанні майно.

Прокурор не заперечував проти повернення вилученого майна потерпілим, в частині визнання бездіяльності слідчих протиправною просив в задоволенні скарги відмовити.

Обвинувачений та його захисник при вирішенні даного питання поклались на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст.314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, потерпілі.

На даний час є недоцільним витребування будь-яких документів чи речей.

Сторони вправі заявити клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей згідно положень ст. 350 КПК України.

Відповідно до ст.ст.314, 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд зобов`язаний залучити орган пробації для підготовки і складання досудової доповіді. Заборон щодо складання досудової доповіді у вказаному кримінальному провадженні не встановлено.
Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Встановлено, що ухвалою суду від 12.09.2019 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 21.00 год. до 6.00 год. наступного дня, строк дії якого продовжено до 10.11.2019 року.
Розглядаючи заявлене прокурором клопотання, суд акцентує увагу, що запобіжні заходи слугують меті перешкоджання кримінальному провадженню та однією з форм її реалізації є запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню судового розгляду та враховує наступне.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.
За вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, і може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 04.01.2020 року, заборонивши обвинуваченому покидати житло в період часу з 21.00 год. до 6.00 год. наступного дня.

В розумінні ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
З приводу клопотання потерпілих про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями частини 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Також суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, а також є необхідними і для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів та безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Цивільні позивачі просять вжити заходи забезпечення позову, однак не зазначає який саме вид забезпечення позову слід застосувати та не обґрунтовує його необхідність.
Як роз`яснено в п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав та необхідності для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки не надано доказів того, що невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.3 ст. 151 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_8 про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження не підлягають задоволенню.

Вирішуючи скаргу представника потерпілих, суд вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування звертатись зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;4) у разі скасування арешту.
Встановлено, що в рамках кримінального провадження ухвалами слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.07.2019 року накладено арешт та тимчасово вилучене майно, у тому числі й майно, зазначене у скарзі представника потерпілих.
Разом із цим, частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні прокурором повідомлено, що у застосуванні арешту чотирьох коліс, які належать потерпілому ОСОБА_8 та чотирьох коліс, які належать потерпілому ОСОБА_9 відпала потреба, оскільки всі слідчі дії з вказаними речовими доказами вже проведені.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість повернення на відповідальне зберігання тимчасово вилученого у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім того, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено такого рішення слідчого судді (суду) за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора як визнання бездіяльності протиправною, тому в цій частині скарга також не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314 316, 369, 392 КПК України, суд,-

постановив:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 годину 00 хвилин 13 листопада 2019 року.

Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілих.

Доручити органу пробації у строк 15 днів з дня отримання даної ухвали скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту терміном до 04.01.2020 року, заборонивши покидати жило в період часу з 21.00 год. до 6.00 год. наступного дня з продовженням строку дії встановлених обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Клопотання цивільного позивача ОСОБА_8 про забезпечення позову по кримінальному провадженню №0001283 залишити без задоволення.
Клопотання цивільного позивача ОСОБА_9 про забезпечення позову по кримінальному провадженню №0001283 залишити без задоволення.
Скаргу представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 повернути ОСОБА_8 чотири колеса на заводських легко сплавних дисках розміром R17 автомобілю марки «HУUNDAI SANТA FE» з шинами марки «Nexon windguar ice 235/65 R17», передавши їх на відповідальне зберігання ОСОБА_8 з попередженням його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України та покладенням на ОСОБА_8 обов`язків: не здійснювати відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення цього майна або інші незаконні дії з цим майном.

Зобов`язати слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 повернути ОСОБА_9 чотири колеса на заводських легко сплавних дисках розміром R17 автомобілю марки «SUZUKI VITARA» з шинами марки «Continental ContiEcoContakt 215/55R17» 2018 р.в., передавши їх на відповідальне зберігання ОСОБА_9 з попередженням її про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України та покладенням на ОСОБА_9 обов`язків: не здійснювати відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення цього майна або інші незаконні дії з цим майном.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в частині відмови в задоволенні клопотання про забезпечення позову до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1