Ухвала

Іменем України
21 травня 2019 року

м. Київ
Провадження № 512470впс19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув клопотання захисниці ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження № 0000209 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК та ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:
до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло клопотання захисниці ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення зазначеного вище кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Клопотання мотивоване тим, щокримінальні правопорушення, вчинення яких інкримінується обвинуваченим, були вчинені у кількох областях України, а саме: Житомирській, Миколаївській та Запорізькій області. Останній за часом злочин був вчинений у м. Запоріжжі. Втім, на думку захисниці, оскільки цей злочин був незакінчений, останнім найбільш тяжким злочином треба вважати закінчений злочин, що був вчинений у смт Гришківці Бердичівського району Житомирської області. Отже, й кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 слід передати до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Як убачається з матеріалів провадженняпрокурором Генеральної прокуратури України обвинувальний акт у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

20 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя звернувся до Апеляційного суду Запорізької області з ухвалою про внесення подання до Верховного Суду для зміни підсудності кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14

23 серпня 2018 року Апеляційний суд Запорізької області, розглянувши ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про внесення подання до Верховного Суду для зміни підсудності кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відмовив та повернув вказане кримінальне провадження для судового розгляду по суті до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

27 серпня 2018 року Апеляційний суд Запорізької області, розглянувши клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_15 про зміну підсудності вказаного кримінального провадження, задовольнила його, та направила провадження до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, мотивувавши своє рішення тим, що останнє за часом кримінальне правопорушення було вчинено на території Олександрівського (Жовтневого) району м. Запоріжжя.
13 вересня 2018 року Апеляційний суд Запорізької області, розглянувши клопотання прокурора про передачу вказаного кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відмовила у його задоволенні.
09 листопада 2018 року Запорізький апеляційний суд, розглянувши клопотання захисника ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про внесення подання до Верховного Суду для зміни підсудності даного кримінального провадження, відмовив у його задоволенні.

24 грудня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали вказаного вище кримінального провадження за підсудністю, визначеною ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, по якому 14 травня 2019 року проведено підготовче судове засідання.
Отже, питання про підсудність кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вже було вирішено, а відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.
Зважаючи на наведене, враховуючи, що Верховним Судом та судом апеляційної інстанції вже неодноразово було визначено підсудність кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , доводи захисниці про необхідність зміни підсудності цього ж кримінального провадження фактично з аналогічних підстав є неприйнятними.

За таких обставин, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , необхідно відмовити.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження кримінального провадження № 0000209 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3