Номер провадження: 11-кп/813/1523/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001950 від 02.04.2015 року, відносно ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повернутий прокурору Одеської місцевої прокуратури № 2 для усунення недоліків,-

встановив:
оскарженою ухвалою районного суду від 14.08.2019 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001950 від 02.04.2015 року, відносно ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зазначивши, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Однак в порушення зазначених норм КПК України, відносно ОСОБА_10 відсутнє формулювання обвинувачення.

Відповідно до пояснень потерпілого ОСОБА_7 при зверненні до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення він вказував, що ОСОБА_9 намагався його вбити та пограбувати, при цьому ОСОБА_9 викрав у нього 5600 грн.

Однак, в обвинувальному акті відсутні відомості щодо викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 на суму 5600 грн.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали суду, як постановленої з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд обвинувального акту. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст. 291 КПК України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0001950, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, він фактично відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону.

За таких обставин твердження районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, із посиланням на відсутність належного формулювання обвинувачення, є безпідставними. Відповідно до змісту обвинувального акту в ньому з достатньою повнотою зазначені час, місце, спосіб вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Крім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи, у зв`язку з чим доводи потерпілого ОСОБА_7 про обгрунтованість оскаржуваної ухвали про повернення обвинувального акту прокурору для притягнення ОСОБА_10 за вчинення інших, більш тяжких кримінальних правопорушень не можуть бути прийняті апеляційним судом, як такі, що суперечать вимогам діючого КПК України.

Відповідно до матеріалів провадження вбачається, що в рамках вказаного кримінального провадження заявлено цивільний позов, але він був заявлений потерпілим після складання обвинувального акту та направлення його до суду.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України з мотивів не відповідності вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме відсутності формулювання обвинувачення є безпідставним і надуманим. Зазначене, за переконанням апеляційного суду, свідчить про формальний підхід суду першої інстанції до виконання дій, пов`язаних з підготовкою справи до судового розгляду.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акт у прокурору - скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України для усунення недоліків скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4