УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000370 від 19.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що в період часу з 08.08.2019 по 01.10.2019 ОСОБА_4 , вступивши в попередню змову із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими слідством особами, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим наміром спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, незаконно вимагали та отримали від ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 500 доларів США та 27 200 гривень.

Реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими слідством особами, дізнались у невстановлений слідством спосіб про адресу місця проживання ОСОБА_7 , та у подальшому 08.08.2019 біля 21 год. 30 хв. проникли до квартири АДРЕСА_1 , де застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , погрожуючи останнім предметом схожим на пістолет, заволоділи їх майном.

Органом досудового розслідування 10.10.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187 КК України.
Вінницьким апеляційним судом 20.11.2019 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та під час проведення 20.11.2019 обшуку затриманого ОСОБА_6 виявлено та вилучено хрест із жовтого металу із шнурком чорного кольору, які належать останньому.

Беручи до уваги, що у разі визнання винуватим ОСОБА_6 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, за скоєння якого він на теперішній час підозрюється, ОСОБА_6 буде обрана міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. А тому, з метою запобігання можливості приховування майна ОСОБА_6 , а саме, хреста з жовтого металу із шнурком чорного кольору, які були вилучені 20.11.2019 в затриманого підозрюваного ОСОБА_6 під час його обшуку, а також його пошкодження, псування, знищення, відчуження, виникла необхідність у арешті вищезазначеного майна із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування цим майном, томуслідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Просив розглянути клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Відповідно до ч.3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Частиною першою ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.
Однак слідчий за результатами проведеного обшуку затриманої особи не склав протокол про проведення обшуку та не вручив його підозрюваному, відповідно до вимог ст. 236 КПК України.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Таким чином, оскільки слідчим під час затримання ОСОБА_6 не було виконано дії визначених ст. 236 КПК України, а тому вилучення речей у останнього під час проведення даної процесуальна дія є безпідставним.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим було порушено порядок вилучення речей під час обшуку при затримані підозрюваного, а тому клопотання слідчого про арешт майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на хрест з жовтого металу із шнурком чорного кольору, які були вилучені 20.11.2019 під час проведення обшуку затриманого підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя