УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 177/1376/17
провадження № 51-4819ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2019 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 раніше судимого за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК.
Суть питання
За вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ріки. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невібуту частину покарання призначеного за попереднім вироком (Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року) і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді розбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 5 ст.72 КК (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»; далі Закон № 838-VIII) ОСОБА_4 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 04 травня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 21 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 21 червня 2019 року залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати постановлені у кримінальному провадженні судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 ).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник ОСОБА_5 , указуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не зазначив, яке відношення до цього кримінального провадження має вирок Центрально-Міського районного суду м. Кирового Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року, на який він посилається у своїй касаційній скарзі. Крім того, захисник не обґрунтував, у чому саме полягало неправильне застосування місцевим судом ст. 71 КК, враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні вирок щодо ОСОБА_4 було постановлено 22 лютого 2018 року, тобто раніше ніж вирок Центрально-Міського районного суду м. Кирового Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року.
Також касаційна скарга захисника ОСОБА_5 містить суперечності, оскільки вона подана на вирок місцевого суду, а в прохальній її частині захисник порушує питання про скасування, як вироку місцевого суду так і ухвали апеляційного суду.
До того ж, ставлячи таку вимогу захисник не навів жодних доводів на обґрунтування того, у чому саме полягали порушення допущені судом апеляційної інстанції, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Крім того, касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту.
Також, посилаючись на неправильне зарахування засудженому ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст.72 КК (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) строку попереднього ув`язнення у строк покарання, захисник ОСОБА_5 не обґрунтував, чому вказане питання не може бути вирішено в порядку, передбаченому статтями 537, 539 КПК.
Відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3