Справа № 352/610/19
Провадження № 1-кп/352/162/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000517 від 23.10.2018 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, утриманця трьох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та перестарілої бабусі 1929 р. народження, підприємця, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, не судимого, якому пам`ятка про його права та обов`язки вручена, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_7 , вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Вказаний злочин підсудним скоєно при наступних обставин:

22.10.2018 року приблизно о 23год. 40 хв. ОСОБА_8 рухаючись автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Надвірнянська, в с. Черніїв, Тисменицького району, Івано-Франківської області, ввімкнувши покажчик лівого повороту, здійснив маневр повороту ліворуч, заїхавши на територію «Автомийки самообслуговування», що по вул. Надвірнянська, 9. У зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який повважав, що водій ОСОБА_8 здійснюючи маневр повороту ліворуч, створив дня нього аварійну ситуацію.

Обурившись діями водія автомобіля марки «Daewoo Lanos», ОСОБА_7 автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», заїхав на територію автомийки, зупинивши його впритул до передньої частини автомобіля «Daewoo Lanos», після чого вийшов із свого автомобіля та направився до ОСОБА_8 , який також вийшов з автомобіля.

ОСОБА_7 , підійшовши до водійської дверки автомобіля «Daewoo Lanos», за якою стояв ОСОБА_8 , з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, замахнувся лівою рукою в сторону ОСОБА_8 , з метою нанесення удару, однак останній зумів ухилитися.

Після цього ОСОБА_7 розвернувся, підійшов до лівої задньої дверки автомобіля «Toyota Land Cruiser», відчинив її та взяв із салону автомобіля газовий гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9 mm Р.А.Knall «ПГШ-790», № НОМЕР_3 , виробництва СП «ШМАЙСЕР» та направився до ОСОБА_8 , який побачивши зброю в руках ОСОБА_7 , побоюючись за власне життя, почав тікати в сторону проїзної ділянки дороги.

У свою чергу ОСОБА_7 , діючи умисно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, у присутності сторонніх осіб із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета - газового гладкоствольного самозарядного пістолета калібру 9mm Р.А.Knall «ПГШ-790», № НОМЕР_3 виробництва СП «ШМАЙСЕР», призначеного для спричинення тілесних ушкоджень, виявляючи своє зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки та моралі, побіг за ОСОБА_8 та здійснив із вказаного пістолета два постріли в напрямку потерпілого.

Через деякий час ОСОБА_7 повернувся на територію автомийки, підійшов до водійських дверей автомобіля «Daewoo Lanos», відчинив їх та забрав ключі із замка запалювання, після чого знову направився до ОСОБА_8 , який побачивши, що ОСОБА_7 іде в його сторону, почав втікати до проїзної частини дороги.

Не припиняючи своїх протиправних дій, ОСОБА_7 підійшов до автомобіля «Daewoo Lanos» та умисно наніс удар лівою ногою у ліву задню дверку, в результаті чого спричинив майнову шкоду, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/109/26-34АВ/19 від 14.03.2019 становить 3562, 22 грн.

Після вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 сів у автомобіль «Toyota Land Cruiser» та із місця події скрився.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Унаслідок постійних переживань значно погіршився стан здоров`я. Заподіяні потерпілому ОСОБА_8 злочином збитки відшкодував в повному обсязі у добровільному порядку. Просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 подав до суду письмову заяву в якій ствердив, що йому повністю відшкодовано спричинену ОСОБА_7 матеріальну та моральну шкоду, жодних претензій до нього немає. Від закладеного до обвинуваченого цивільного позову відмовляється. Просить суд кримінальне провадженя відносно ОСОБА_7 продовжити розглядати за його відсутності, не застосовувати до обвинуваченого суворе покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та інші учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 296 ч. 4 КК України, так як він, вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно роз`яснень наведених у п.п. 9, 11, 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 р., вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.
Спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети. Використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового призначення, спеціальних засобів (гумового кийка, газових пістолета, балончика, гранати, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії), пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів, ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.
При призначенні покарання за хуліганство суди зобов`язані в кожному конкретному випадку і стосовно кожного підсудного неухильно додержувати вимог ст. 65 КК щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.
Суди мають призначати, як правило, суворі міри покарання особам, які вчинили хуліганство із заподіянням потерпілим значної фізичної або матеріальної шкоди. Разом з тим доцільно застосовувати міри покарання, не пов`язані з позбавленням волі, а за наявності підстав, зазначених у ст. 69 КК - і більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, щодо осіб, які вчинили менш небезпечні діяння та можуть бути виправлені без ізоляції від суспільства.

З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутність.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні потерпілому злочином збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілого щодо несуворості призначуваного ОСОБА_7 покарання, а також враховує і те, що останній негативно ставиться до вчиненого, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, будучи підприємцем займається суспільно-корисною працею, раніше судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, являється утриманцем трьох неповнолітніх дітей та перестарілої бабусі, має незадовільний стан здоров`я.

Враховуючи позицію потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого, наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання, та дані про особу обвинуваченого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання, суд прийшов до висновку за можливе застосувати до підсудного норми ст.69 КК України та призначити ОСОБА_7 більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 296 ч. 4 КК України, а саме у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

Відмову від цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування заподіяних злочином збитків, як таку, що прав сторін, третіх осіб та Закону не порушує, слід прийняти, провадження за позовом закрити.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, та призначити йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі (2200) двох тисяч двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 37400 грн. (тридцять сім тисяч чотириста гривень).

Відмову від цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування заподіяних злочином збитків прийняти, провадження за позовом закрити.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме : відеозапис на цифровому носії інформації із камер відеонагляду на автомийці розташованій в АДРЕСА_2 , на якому зафіксовано перебіг подій, які мали місце 23.10.2018 р. зберігати при матеріалах даного кримінального провадженя; гладкоствольний газовий пістолет марки «ПГШ-790», калібру 9 мм. № НОМЕР_3 , п`ять холостих патронів центрального бою, кал. 9 мм Р.А.К., які зберігаються в камері зберігання речових доказів Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити; слід взуття, який перекопійовано на відрізок чорної дактиоплівки та поміщено в білий паперовий конверт, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави (, розрахунковий рахунок -9002, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача 899998) 4719 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України судових витрат на проведення судових експертиз.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1