Справа № 159/4074/19
Провадження № 1-кп/159/332/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001344 від 17 липня 2019 року з угодою про примирення у цьому ж кримінальному провадженні, укладеною між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Київ, українкою, громадянкою України, з неповною-середньою освітою, тимчасово безробітною, зареєстрованою та фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ,в силу ст.89 КК України такою, що не має судимості,
в с т а н о в и в :
згідно з обвинувальним актом обвинувачена ОСОБА_4 , 17 липня 2019 о 12 год. 20 хв., перебуваючи на платформі автовокзалу станції Ковель, що по бульвару Лесі Українки, 40, в м.Ковелі, діючи умисно з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна,шляхом вільного доступу таємно викрала з сумки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 4А» чорного кольору вартістю 2 000 гривень, з сім картками мобільних операторів «Київстар» і «Лайф», які майнової цінності для потерпілої не становлять, який знаходився у силіконовому чохлі червоного кольору вартістю 80 гривень та в захисному склі вартістю 80 гривень, шкіряний гаманець червоного кольору вартістю 600 гривень, в якому знаходилися грошові кошти у розмірі 2870 гривень, дві кредитні картки «Приватбанку», які майнової цінності для потерпілої не становлять, картки на знижку магазинів «Вопак», «Простор» та «Салют», які також майнової цінності для потерпілої не становлять, паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданих на ім`я ОСОБА_5 . Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на загальну суму 5630 (п`ять тисяч шістсот тридцять ) гривень.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 з другого боку, 19 серпня 2019 року укладена угода про примирення.
За умовами вказаної угоди сторони констатують про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 ,підтвердила факти, зазначені у п. 1 угоди про примирення, а саме підтвердила, що вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості - таємно викрала чуже майно, тобто вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 185 КК України, визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду в розмірі 5630 грн.
Сторони дійшли примирення на наступних умовах:
Потерпіла ОСОБА_5 констатує, що на час підписання цієї угоди їй відшкодовано завдану шкоду, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.
Обвинувачена ОСОБА_4 приносить потерпілій ОСОБА_5 , щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності,внаслідок неправомірних дій, вказаних в п.1 даної угоди.
Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання,передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).
Дана угода діє з моменту її підписання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження №0001344 від 17 липня 2019 року, на предмет наявності скарг обвинуваченого, поданих ним під час кримінального провадження.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Обвинувачений погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 19 липня 2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Застосований до обвинуваченої запобіжний захід у виді домашнього арештупідлягає скасуванню.
Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні, а доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Угоду про примирення від 19 липня 2019 року у кримінальному провадженні за №0001344 від 17 липня 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що відповідає 850 (вісімсот п`ятдесят грн.).

Запобіжний захід застосований стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 у виді домашнього арешту - скасувати.

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 4А» чорного кольору, гаманець жіночий червоного кольору, грошові кошти в сумі 31 грн. (три купюри по 10 грн. та одна купюра номіналом 1 грн.), 10 (десять) польських злотих, пластикові картки на знижки магазинів «Вопак», «Салют», «Простор», дві банківські каркти «Приватбанку», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у власності останньої, скасувавши накладений на них арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженій, потерпілій і прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1