УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0006371 від 03.07.2019, клопотання про накладення арешту на майно,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: цифрову відеокамеру «Sony» серії HDR-CX 405 номер 3558598, кабель живлення до вказаної камери, карту пам`яті «Verbation 64 GB» серійний номер TVHKA85080A30; мобільний телефон «Iphone XR» ІМЕІ: НОМЕР_1 в прозорому пластиковому чохлі, з сім-картою «Київстар» серійний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до клопотання, Шевченківським УП Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006371 від 03.07.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Як зазначає прокурор, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2019, приблизно о 12 годині, у приміщенні кабінету для слідчих дій №18 ізолятору тимчасового тримання ГУНП у м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, пров. Косогірний, 7, адвокат ОСОБА_4 вчинив опір стосовно прокурора відділу Головної військової прокуратури ГПУ ОСОБА_5 під час проведення останнім процесуальних дій, відібравши мобільний телефон та вивівши відеокамеру «Sony» з ладу.

Далі, відповідно до змісту клопотання, 3 липня 2019 року, під час огляду місця події виявлено і вилучено згадане майно, яке було визнано речовими доказами, а тому, з метою забезпечення його збереження, прокурор просить накласти арешт на таке майно.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, приходжу до висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні, Шевченківським УП Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006371 від 03.07.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

3 липня 2019 року в ході проведення огляду місця події виявлено і вилучено майно, яке є предметом даного клопотання, а в подальшому визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0006371 від 03.07.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Також, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, з урахуванням обставин кримінального провадження, вилучене майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речових доказів, з метою забезпечення його збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на це майно.

За таких обставин, керуючись вимогами ст. 117, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження № 0006371 від 03.07.2019 арешт на майно, вилучене 03.07.2019 під час огляду місця події, а саме: цифрову відеокамеру «Sony» серії HDR-CX 405 номер 3558598, кабель живлення до вказаної камери, карту пам`яті «Verbation 64 GB» серійний номер TVHKA85080A30; мобільний телефон «Iphone XR» ІМЕІ: НОМЕР_1 в прозорому пластиковому чохлі, з сім-картою «Київстар» серійний номер НОМЕР_2 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1