Справа №390/1479/18
Провадження №1-кп/390/113/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.2019 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження №0000523 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аджамка, Кіровоградського району та області, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, особи з інвалідністю ІІ групи, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.05.2018 року, в післяобідній час ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , під час того, як він допомагав дійти до ліжка своєму батькові ОСОБА_7 , який погано ходив та не втримався на ногах, з метою зупинення падіння останнього, втративши рівновагу, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, декілька разів впав колінами на грудну клітку ОСОБА_7 . Через деякий час, коли ОСОБА_6 піднімав ОСОБА_7 , щоб перекласти його на кухню в більш тепле місце, обвинувачений знову неодноразово впав на грудну клітину ОСОБА_7 колінами зі значною силою. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 431 від 11.06.2018 року, в результаті дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини: крововиливи передньої поверхні грудної клітки (5), множинні переломи ребер справа 2-11, зліва 2-11 з крововиливами в м`які тканини навколо переломів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних в момент спричинення. В подальшому ОСОБА_6 залишив потерпілого, а сам пішов до знайомого. Після повернення додому, у вечірній час, ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_7 помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 431 від 11.06.2018 року смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми грудної клітки з множинними переламами ребер, що ускладнилась шоком.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, визнав повністю і показав, що він з 2012 року проживав разом з батьком ОСОБА_7 , який погано самостійно пересувався. 15 травня 2018 року, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час допомоги ОСОБА_7 дійти до ліжка, не втримався на ногах і, приблизно три рази впав на батька. Ніяких тілесних ушкоджень він ОСОБА_7 не наносив. Після того як він поклав батька відпочивати, останній був живий, а сам обвинувачений пішов по особистих справах, а коли повернувся, то побачив, що батько помер. Смерть ОСОБА_7 стала для нього шоком, оскільки стороння особа не могла потрапити в будинок і він не міг допустити, що смерть батька спричинили його дії. Коли приїхала двоюрідна сестра ОСОБА_8 вони викликали медичну допомогу. Смерті батькові він ніколи не бажав, за життя підтримував з ним дружні відносини.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 16 травня 2018 року їй зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила про смерть батька - ОСОБА_7 . Після приїзду до будинку, в якому проживав батько, працівники поліції їй повідомили, що ОСОБА_6 , коли переносив батька, то неодноразово падав на ОСОБА_7 через стан сп`яніння. Свою причетність до смерті батька ОСОБА_6 заперечував, тривалий час вона з ним не спілкувалась через втрату батька. За життя ОСОБА_7 перебував в нормальних родинних відносинах із ОСОБА_6 , вони вдвох вирішували побутові питання. Брата вона характеризує позитивно. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 16.05.2018 року вона зранку приїхала до будинку свого дядька ОСОБА_7 , щоб привітати його з днем народження, однак двері будинку ніхто не відчинив. Так само двері будинку знову ніхто не відчинив у вечірній час, коли вона приїхала повторно. В телефонній розмові з ОСОБА_6 , який на той час проживав з батьком, приблизно о 20.30 год. ОСОБА_6 пояснив, що не вдома і незабаром повернеться додому. Через деякий час він передзвонив їй та повідомив, що ОСОБА_7 мертвий. Вона одразу викликала поліцію, повідомила про подію ОСОБА_4 , а сама разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 і чоловіком ОСОБА_10 також поїхали до будинку ОСОБА_7 , однак всередину свідок не заходила і причина його смерті свідку не відома. ОСОБА_6 з приводу смерті батька їй нічого не пояснював. Під час проживання в будинку ОСОБА_7 . ОСОБА_6 підтримував з батьком звичайні родинні відносини. В неприязних відносинах з ОСОБА_6 вона не перебуває і підстави його обмовляти відсутні.

ОСОБА_9 , допитана судом в якості свідка, пояснила, що 16.05.2018 року її дочка ОСОБА_8 повідомила про смерть ОСОБА_7 , який свідку доводиться рідним братом. По приїзду до будинку, в якому проживав померлий, вона з ОСОБА_10 зайшла в будинок, де на підлозі кухні будинку побачила тіло ОСОБА_7 , причина смерті останнього їй не відома. На запитання щодо причини смерті її брата, ОСОБА_6 нічого не розповідав. За життя ОСОБА_7 через незадовільний стан здоров`я погано ходив, протягом багатьох років і до смерті він проживав в будинку зі своїм сином ОСОБА_6 , який йому допомагав. Їх родинні відносини свідок характеризує, як звичайні, та не допускає, що ОСОБА_6 бажав смерті батькові.

Допитаний судом судово-медичний експерт ОСОБА_11 пояснив, що під час проведення судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_7 виявлені непрямі перелами ребер, які утворюються на відстані від місця прикладання сили, які вирізняються від перелому від прямого удару. Переломи ребер потерпілого не могли утворились від ударів, оскільки у такому разі вони повинні супроводжуватись крововиливами у внутрішню та у зовнішню сторони м`яких тканин груднини. Для непрямих переломів ребер малоймовірно, що вони можуть утворитись по однаковій лінії. Крім того, при прямому ударі характерні крововиливи в місці нанесенні. Також при переломах ребер утворюються ознаки згинання і розгинання. Згинання на внутрішній поверхні ребер та відсутність розгинання на зовнішній частині ребер померлої особи свідчить про непрямі перелами ребер. Зазначене свідчить, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, могли утворитись, коли обвинувачений падав на грудну клітку потерпілого, та пов`язані із віковим зменшенням еластичності кісток останнього.

Механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 узгоджується з твердженнями обвинуваченого, в частині того, що він при падінні міг пошкодити ребра загиблому ліктями або колінами.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, крім повного визнання ним вини, у повному обсязі підтверджується показами допитаних судом свідків, експерта, а також письмовими доказами, що зібрані під час досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду, а саме:
- протоколом огляду місця події від 16.05.2018 року, в ході якого, під час огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підлозі кухні виявлено труп ОСОБА_7
т.2 а.п. 4-6;
- протоколом огляду трупа від 17.05.2018 року, в ході проведення якого на тілі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження
т.2 а.п.9-10;
- лікарським свідоцтвом про смерть № 461 від 17.05.2019 року, в якій зазначено, що причиною смерті ОСОБА_7 стала закрита тупа травма грудної клітки з множинними переломами ребер
т.2 а.п.11;
- протоколом огляду місця події від 17.05.2018 року, в ході проведення якого оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено віник, покривало, простирадло, сорочку, вирізку зі штори
т.2 а.п.17-31;
- висновком судово-медичної експертизи № 431 від 11.06.2018 року, згідно якої на тілі трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: а) закрита тупа травма грудної клітки: кровопідтікання передньої поверхні грудної клітки (5), множинні переломи ребер справа 2-11, зліва 2-11 з крововиливом в м`які тканини навколо переламів; б) кровопідтікання лівого ока; в) садно лівого ліктьового суглобу (8), правої голені (2), лівого колінного суглобу (8). Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета, індивідуальні особливості якого не відобразились. Характер, локалізація і взаєморозташування ушкоджень виключає можливість утворення пошкоджень при падіння з положення стоячи, за виключенням садна в області ліктьового суглоба. Кровопідтікання, садна мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа 2-11, зліва 2-11 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні в момент спричинення. Смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми грудної клітини з множинними переламами ребер, що ускладнилась шоком, що підтверджується даними судово-медичної експертизи та судово-гістологічного дослідження. При судово-токсигологічному дослідженні етиловий алкоголь не виявлений
т.2 а.п.41-45;
- протоколом слідчого експерименту від 11.07.2018 року, проведеного за участю ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_6 показав та розповів, яким чином відбувались події 14 та 15 травня 2018 року між ним та ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1
т.2 а.п. 137-141;
- висновком судово-психіатричної експертизи № 61 від 16.08.2018 року, згідно якої ОСОБА_6 на період часу, що відноситься до вчинення інкримінованих йому дій, на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждав, у тому числі хворобливому розладі психічної діяльності, або іншому хворобливому стані психіки не перебував. Виявляв клінічні ознаки психічних порушень у вигляді: «Психічних та поведінкових розладів унаслідок вживання алкоголю, синдром залежності» у поєднанні з «Органічним розладом особистості, травматичного генезу», які не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії, та керувати ними. При цьому його дії не були обумовлені маяченнями, обманами відчуття, якісно та кількісно порушеною свідомістю, будь-якими суттєвими для кримінального провадження афективними розладами, тому він міг повною мірою усвідомлювати свої дії, їх фактичний характер та суспільну небезпеку, керувати ними

т.2 а.п.166-174;
- висновком судово-медичної експертизи № 431/2 від 19.09.2018 року, згідно якої закрита тупа травма грудної клітини із симетричними переломами ребер (2-11 ребро справа та зліва) утворюються при здавлюванні грудної клітини в переднє-задньому направленні, тобто механізм утворення переломів ребер не суперечить механізму, на який вказує ОСОБА_6 в протоколі слідчого експерименту.
т.2 а.п.178-183.
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що вину ОСОБА_6 доведено та його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.119 КК України, так як він вчинив вбивство через необережність.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, є інвалідом ІІ групи, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 61 від 16.08.2018 року вважається осудною особою, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує обставину, яка пом`якшує покарання, а саме: повне визнання ним вини, щире каяття у вчиненому та обставину, що обтяжує його покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд враховує відсутність у потерпілої претензій до обвинуваченого та її думку щодо можливості призначення йому покарання без позбавлення волі. Наведені вище обставини, суд визнає такими, що знижують ступінь небезпеки ОСОБА_6 для суспільства, а тому, обираючи міру покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства і вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі: віник, покривало, простирадло, сорочку, вирізку зі штори, передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_6 на період апеляційного оскарження не обирати.

Копію вироку вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому, та надіслати потерпілій.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Суддя