Справа № 496/2737/19
Провадження № 1-кп/496/314/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження №00000078 від 05.02.219 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полино-Осипенко, Великомихайлівського району, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, офіційно не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.05.2016 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік згідно ст. 75,76 КК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01.02.2019 року о 10 год. 00 хв., більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 , маючи намір на таємне заволодіння чужим майном, упевнившись, що господар вказаного домоволодіння відсутній, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії не будуть помічені, з метою свого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , разом із особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження перелізли через паркан огородженого домоволодіння та проникли на подвір`я домоволодіння за вищевказаною адресою. Далі, реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , разом з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, упевнившись, що їх дії залишаються не помітними для оточуючих підійшли до зачинених дверей будинку, та застосувавши фізичну силу, шляхом надавлювання на вхідні двері пошкодивши та відкривши їх, проникли до будинку, звідки діючи таємно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення шляхом демонтування, заволоділи металевими батареями опалення, по сім секцій кожна у кількості двох штук. Після чого, ОСОБА_4 , разом з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись у подальшому викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 1446 гривень 67 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив, що вчинив злочин при таких обставинах, як зазначено у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив призначити покарання на розсуд суду.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Біляївським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, вбачається, що ймовірність вчинення повторного правопорушення ОСОБА_4 висока, ризик небезпеки для суспільства, утому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку Біляївського МРВ пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, виконувати всі заходи індивідуальної -профілактичної роботи та соціально-виховні заходи. У разі якщо суд дійде до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, Біляївський МРВ пробації вважає доцільним покладання обов`язків відповідно до ч.3 ст.76 КК України.

Судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, те, що ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався, громадський порядок не порушував, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Одночасно суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому вважає можливим, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. У зв`язку з наведеним, суд не бере до уваги висновок органу пробації в частині неможливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, оскільки будь якими об`єктивними доказами він не підтверджений та не узгоджується з обставинами, встановленими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави 1716 гривень за проведення експертних досліджень.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки.

У відповідності зі ст. 76, ч.1 п.п. 1,2 КК України покласти на засудженого обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Додатково у відповідності зі ст. 76, ч.3 п.п. 2,4 КК України покласти на засудженого обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи у загальному розмірі 1716,00 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11.02.2019 року на дві металеві батареї скасувати.

Речові докази: дві металеві батареї - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1