ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2760/19 Справа № 203/4700/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0003287 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Набережні Челни, Республіки Татарстан, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:
- 07.09.2017 року Дніпропетровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 31.05.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років 5 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, і призначено покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, від 31.05.2018 року та покаранням за даним вироком, остаточно, за сукупністю злочинів, ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 31.07.2017 року.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 14.06.2017 року у денний час доби, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалось, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням у житло, підійшов до дверей, через які здійснюється вхід до квартири та, заздалегідь заготовленим маленьким ломом, зламав замок на дверях, таким чином проникнувши до квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 .
Після чого, таємно викрав майно, а саме: відеомагнітофон «Самсунг», вартість якого відповідно до судово-товарознавчої експертизи № 3769 від 21.11.2017, складає 203 гривні 00 копійок, який знаходився на шафі у кімнаті та грошові кошти в розмірі 1000 гривень, які належали ОСОБА_8 та зберігалися безпосередньо у шафі. Після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майновий збиток на загальну суму 1203 гривні.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , в період часу з 17.06.2017 до 19.06.2017 у денний час доби, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не вдалось, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , побачив гараж та, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, поєднаним з проникненням у інше приміщення, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, підійшов до дверей, через які здійснюється вхід до гаражу, відкрив замок на дверях, шляхом відмикання його відмичкою, та проник до гаражного приміщення за вищевказаною адресою де таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: монітор «ViewSonic», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3820 від 15.10.2017, складає 600 гривень 00 копійок, клавіатуру, вартість якої складає 112 гривень 50 копійок. Після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майновий збиток на загальну суму 712 гривень 50 копійок.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , у червні місяці 2017 року у денний час доби, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не вдалось, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_5 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, поєднаним з проникненням у інше приміщення, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дверей, через які здійснюється вхід до гаражного приміщення за вищевказаною адресою, заздалегідь заготовленим маленьким ломом, зламав замок на дверях та проник до гаражного приміщення, що належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому, а саме; барсетку чоловічу, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3819 від 20.10.2017, складає 275 гривень 00 копійок та грошові кошти в розмірі 2000 гривень. Після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток 2275 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 у червні 2017 року у денний час доби, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не вдалось, знаходячись на пл. Привокзальній біля будинку №1 в м. Дніпро, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, побачив автомобіль ВАЗ 21101 д/н НОМЕР_1 сірого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_11 , підійшов до нього та наніс один удар ліктем в праве переднє вікно, після чого нажав на ручку передньої двері, - автомобіль виявися не зачиненим, таким чином ОСОБА_7 відкрив автомобіль та потрапив в середину нього. Після чого таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме: шкіряну барсетку чоловічу, вартість якої відповідно до судово-товарознавчої експертизи № 3821 від 26.10.2017, складає 245 гривень 00 копійок та грошові кошти в розмірі 300 доларів США. Після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майновий збиток на загальну суму 245 гривень та 300 доларів США.

Обвинувачений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року та застосувати до нього ч. 5 ст. 72 КК України.
Також звертає увагу, що за час перебування під вартою з 31 липня 2017 року він захворів туберкульозом та гепатитом С.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка проти задоволення скарги заперечувала, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновок суду відносно фактичних обставин кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2,3 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 YІІІ від 26 листопада 2015 року ч. 5 ст.72 КК України викладено в такій редакції: зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5ст. 72 КК України(зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Частиною 5 ст. 72 КК України визначено, що у разі засудження до позбавлення волі суд зараховує строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення.
Апеляційним переглядом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, і призначено покарання:за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, від 31.05.2018 року та покаранням за даним вироком, остаточно, за сукупністю злочинів, ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 31.07.2017 року.
Колегією суддів встановлено, що в межах кримінального провадження №0003287 від 13.10.2017 року, яке наразі переглядається судом апеляційної інстанції, обвинуваченому ОСОБА_7 , який скоїв злочини, передбачені ч.2,3 ст. 185 КК України, 14.06.2017 року, з 17.06.2017 року до 19.06.2017 року, а також у червні 2017 року запобіжний захід не обирався.
Разом з цим, як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був попередньо ув`язнений в межах іншого кримінального провадження, розглянутого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року з ухваленням вироку. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у тому кримінальному провадженні було до набрання вироку законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з 31 липня 2017 року.
З огляду на викладені обставини, доводи обвинуваченого про наявність підстав для зарахування йому строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є необґрунтованими та такими, що вимогам закону України про кримінальну відповідальність не відповідають.
Колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4