№ 366/374/16-к
№ 1-кс/366/45/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2016 року слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Іванківського відділення поліції Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, -
В С Т А Н О В И Л А:
4 лютого 2016 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до речей і документів: пари золотих сережок, викрадених у ОСОБА_4 , які знаходяться у володінні ПТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
З даного клопотання вбачається, що в провадженні слідчого Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000062 від 02.02.2016 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.
Відповідно до ст.163 ч.4 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.
Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання, обґрунтовуючи його тим, що провести огляд в ломбарді він не зможе, бо його туди не впустять.
Згідно з позицією Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року: аналіз судової практики свідчить, що застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.
Звернуто увагу слідчих суддів на те, що іноді «поза увагою слідчого, прокурора, слідчого судді залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). У таких випадках неправильне розуміння органами досудового розслідування, слідчими суддями положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчим суддям необхідно враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні».
У даному випадку, аналіз клопотання слідчого, як і доданих для його обгрунтування документів (витяг з кримінального провадження, заяви про злочин та протоколу допиту одного свідка ОСОБА_5 ), свідчить про те, що у розпорядженні слідчого є певні докази (не надані слідчому судді), про те, що здані до ломбарду сережки є тими, що викрадені у ОСОБА_6 . Проте, не зрозуміло, чому слідчий не використовує надані КПК права щодо збирання доказів, зокрема, проведення огляду місця події відповідно до ст. 237 КПК чи обшуку, якщо огляд провести з якихось причин не вдасться.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, у зв`язку з його необгрунтованістю.
Керуючись ст. 132, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1