Номер провадження: 11-кп/813/844/19
Номер справи місцевого суду: 493/773/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області, від 14 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, відповідно до положень ст. 89 КК України, обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскарженим вироком ОСОБА_8 , визнаний винним, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за якою йому призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 22.10.2018 року, тобто з моменту його затримання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди - 19624 (дев`ятнадцять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. та на відшкодування моральної шкоди - 5000 (п`ять тисяч) грн., а всього -24624 (двадцять чотири тисячі шістсот двадцять чотири) грн. залишено без розгляду згідно його заяви.

ОСОБА_8 утримається під вартою з 22.10.2018 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
На зазначений вирок обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій вони не оспорюють встановленні судом першої інстанції фактичних обставини вчинення злочину, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, однак стверджують, що призначене ОСОБА_8 покарання, є надмірно суворим.

Зокрема захисник та обвинувачений посилаються на такі обставини:

- суд першої інстанції перелічив у вироку обставини, що пом`якшують покарання, але не врахував їх при призначенні покарання, тобто порушив загальні засади призначення покарання, передбачені ст. 65 КК України;

- всупереч вимогам кримінального закону, за наявності обставин, що пом`якшують покарання суд не застосував стосовно обвинуваченого дію ст. 75 КК України;

- суд не взяв до уваги, що обвинувачений повністю розрахувався з потерпілим, тобто порушені злочином права потерпілого були поновлені.

На підставі викладеного обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просять змінити оскаржений вирок та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробовуванням.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що вирок суду першої інстанції є законним та обгрунованим, підстави для застосування ст.75 КК України відсутні, тому просив залишити оскаржений вирок без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки обвинувачений та захисник в апеляційній скарзі не заперечують проти доведеності вини обвинуваченого, правильності кваліфікації, а апеляційним судом не встановлено обставин, що давали б підстави вийти за межі апеляційних вимог, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок суду першої інстанції в цій частині.

1. Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого та захисника стосовно порушення судом першої інстанції загальних засад призначення покарання, які полягають в тому, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, апеляційний суд вважає такі твердження безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

З оскарженого вироку вбачається, що суд першої інстанції. врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який є злочином середньої тяжкості, відповідно до положень ст.12 КК України.

Крім того, суд першої інстанції врахував фактичні обставини вчинення злочину, а також обставини, що пом`якшують покарання, зокрема: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому.

Також суд першої інстанції врахував відомості про особу обвинуваченого, зокрема ті обставини, що раніше обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, за який йому було призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, але був звільнений від відбування покарання з випробовуванням, відповідно до положень ст.75 КК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на ті обставини, що суд першої інстанції, врахувавши всі пом`якшуючи обставини, в тому числі і зазначені в апеляційній скарзі, призначив обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке, на думку апеляційного суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції лише перелічив у вироку обставини, які пом`якшують покарання, але не врахував їх при призначенні покарання, чим порушив загальні засади призначення покарання, передбачені ст. 65 КК України.

2. Доводи апеляційної скарги про безпідставне не застосування судом першої інстанції до обвинуваченого дії ст.75 КК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Між тим, як зазначено вище, до обвинуваченого ОСОБА_8 вже застосовувалася ст.75 КК України, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання.

Враховуючи викладені обставини апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції не підлягає зміні.

Керуючись ст.370-372, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області, від 14 лютого 2019 року, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, до одного року позбавлення волі, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4