Справа № 199/4849/19
УХВАЛА

13 червня 2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000563 від 17.04.2019 відносно ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заявив клопотання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 днів. Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обвинувачуєтьсяу вчиненні тяжкого злочину, ОСОБА_6 у вчинені особливо тяжкого злочину. Відповідно до вимог п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 3), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з метою запобігання переховування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від суду, впливу на потерпілого та свідків, вчиненню інших кримінальних правопорушень обвинуваченими, є потреба у продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили змінити їм запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вважає клопотання прокурора обґрунтованим, а отже таким, що підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні умисних корисливих злочинів, зокрема ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.
У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
За таких обставин, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі визнання останніх винуватими у вчиненні злочинів, обвинувачені, перебуваючи під загрозою застосування такого покарання, можуть переховуватися від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Крім того, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть здійснювати тиск на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів чи відмови від показів взагалі, а також можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачені офіційно не працюють та не мають офіційно-підтверджених джерел доходу, не мають стійких соціальних зв`язків. Також слід зазначити, що ОСОБА_6 на цей час має непогашену судимість за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16.10.2018, яким він засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а ОСОБА_5 на цей час має статус обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, де він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Ці обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченим.
Таким чином, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1), 3), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченим строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».
При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останніх не надходило.
Досліджуючи клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинувачених, відомості про їх соціальні зв`язки, репутацію обвинувачених, їх майновий стан, наявність непогашеної судимості у ОСОБА_6 , вважає, що вказані відомості про особи обвинувачених в сукупності із обсягом пред`явленого їм обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Оскільки ОСОБА_5 не обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого, приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обовязків, передбачених КПК України, в сумі 57630гривень.

В той же час згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, не визначається, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого.
Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 314-316, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження строку тримання обвинувачених під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 11.08.2019 включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 11.08.2019 включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язків, передбачених КПК України, в сумі 57630гривень (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) гривень.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будуть покладені обов`язки:
- не відлучатися з міста Дніпра без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- не відвідувати розважальні заклади.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при продовженні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Доставити обвинувачених: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в підготовче судове засідання з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
В задоволені клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Ухвала набирає чинності негайно.
В той же час, відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», зважаючи на Рішення Конституційного Суду України у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 за конституційною скаргою ОСОБА_10 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК України, учасники судового провадження на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які перебувають під вартою, - з моменту вручення їм копії ухвали.

Судді:

__________ ОСОБА_2 __________ ОСОБА_1 __________ ОСОБА_3

13.06.2019