Справа № 461/7970/19
Провадження № 1-кс/461/9142/19
УХВАЛА

22.10.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна,
встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.09.2019 року на автомобіль «Mercedes-Benz ML 350» р.н. НОМЕР_1 та який знаходиться на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Львів по вул. Суботівська, 13а. Просить передати вказаний автомобіль, який на праві власності належав ОСОБА_7 , що був зареєстрований у АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_7 , батькові ОСОБА_6 , який загинув під час ДТП.

09.09.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, накладено арешт на автомобіль «Mercedes-Benz ML 350» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належав ОСОБА_7 , який був зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Вказує на те, що перебування автомобіля на відкритому майданчику призводить до погіршення його технічних характеристик. Зазначає, органом досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі дії, які потребували доступу до арештованого автомобіля, відтак станом на день звернення до суду з клопотанням відпала потреба для арешту. Просить клопотання задовольнити та скасувати арешт в частині заборони користування автомобілем.

Захисник в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти клопотання не заперечили.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000706 від 07.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні автомобіль «Mercedes-Benz ML 350» р.н. НОМЕР_1 , на підставі ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом.

Вказаний автомобіль належав ОСОБА_7 - батькові ОСОБА_6 , який загинув під час ДТП.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.09.2019 року накладено арешт на автомобіль «Mercedes-Benz ML 350» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належав ОСОБА_7 та який знаходиться на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Львів по вул. Суботівська, 13а, із забороною здійснювати будь-які ремонтно-відновлювальні роботи, знищення або відчуження вказаного автомобіля до прийняття законного рішення в справі або без дозволу органу досудового розслідування або суду.

Метою накладення арешту на даний транспортний засіб було те, що такий міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, міг бути використаний під час вчинення злочину, потребує експертного дослідження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а дослідження та збереження, вилученого автомобіля має важливе значення для кримінального провадження, оскільки автомобіль прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги той факт, що заявником не подано доказів, що на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, що передбачені ст.170 КПК України вважаю доводи заявника безпідставними.

При цьому, оскільки вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, міг бути використаний під час вчинення злочину, потребує експертного дослідження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України, приходжу до переконання, що захисником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Стосовно передачі автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_6 слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).

Відповідно до п.19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом від 27.08.2010 року №51/401/649/471/23/125 , зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 09.09.2019 року, така не містить заборони користування автомобілем «Mercedes-Benz ML 350» р.н. НОМЕР_1 .

Таким чином, в органу досудового розслідування відсутні будь-які обмеження та заборони визначені слідчим суддею щодо передачі автомобіля «Mercedes-Benz ML 350» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 сину загиблого власника автомобіля, у разі наявності на те підстав.

При цьому, питання зберігання та обліку речових доказів до повноважень слідчого судді не відноситься, а є компетенцією органу досудового розслідування.

Таким чином, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172-174 КПК України, -

постановив:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1