ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/527/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: рішення слідчого про закриття
кримінального провадження

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
скаржників: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000184 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 серпня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого відділу управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 від 28.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000184.
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив із того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у своїх показах не повідомили про заподіяння їм матеріальної шкоди , а розмір згаданої ними моральної шкоди визначити не змогли та не повідомили в чому саме полягає зазначена моральна шкода. Зі змісту наданих ними показань виходить, що шкода пов`язана не з діянням слідчого під час досудового розслідування кримінального провадження, а імовірності заподіяння їм в майбутньому тілесних ушкоджень сусідом. А тому не вбачається причинно-наслідкового звязку між імовірною моральною шкодою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та діями слідчого ОСОБА_10 під час розслідування кримінального провадження № 0001505.
Слідчий суддя дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є вмотивованим, оскільки вказані обставини були наведені слідчим в оскаржуваній постанові із посиланням на відповідні докази здобуті під час досудового розслідування, отримали від слідчого належну правову оцінку.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять скасувати постанову слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 від 28.03.2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000184 від 15.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення за ст. ст. 364,365,367 КК України вчинене слідчим Дніпровського ВП Херсонського ВП ГУНП ОСОБА_11 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001505.
У поданому 23.09.2019 року клопотанні на підставі ст. ст. 56,220 КПК України просять прокуратуру Херсонської області зобов`язати уповноважену особу прокуратури Херсонської області невідкладно детально допитати ОСОБА_11 із зазначених у клопотанні питань.
Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Херсонської області розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення відомостей до ЄРДР, надати заявнику витяг з реєстру.
Вважають незаконними висновки слідчого судді про те, що заявники не надали відомостей про заподіяну слідчим ОСОБА_11 майнову, моральну чи фізичну шкоду .
Вказують, що вони детально повідомили, що їм завдано істотної моральної шкоди, яка полягає у порушенні слідчим ОСОБА_11 службових обов`язків при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001505 а саме: при виконанні службових обов`язків порушені їх права на захист особистої недоторканості, безпеки життя. Слідчий підірвав авторитет та престиж органів державної влади, фактично намагався приховати злочин, залишив поза увагою, що ОСОБА_12 діяв умисно, бажав настання смерті ОСОБА_7 , а тому його дії мали бути кваліфіковані за п. 1 ст. 115 КК України та відповідними частинами ч. 2 ст. 13, ч. 1 ст. 14, ч 3 ст. 15, 115, 122, 129 КК України.
Слідчий не врахував факту заподіяння їм шкоди у розумінні ст. 55 КПК України, чим порушив їх права та позбавив можливості відновити їх та захистити інтереси апелянтів.
Не було враховано, що відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин визначених ст. 91 КПК України покладається на слідчого та прокурора.
Вказує, що слідчим не було дотримано вимоги щодо всебічності і повноти дослідження обставин кримінального провадження, детально не допитано слідчого ОСОБА_13 , який всупереч інтересам служби використав надані йому права та повноваження. Зокрема не було допитано, чому слідчим ОСОБА_14 не було протягом 24 годин внесено відомості до ЄРДР, не задоволено клопотання про залучення до справи відео та аудіозапису пояснень даних ними на місці події 15.04.2016 року, чому до ЄРДР не заносився короткий виклад обставин, що свідчили про вчинення кримінального правопорушення наведених потерпілим, що відповідає фактам і положенням ч.2 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ч.3 ст.15 п.1 ч.2 ст.115,122 ч.1 ст. 129 КК України, чому слідчий детально не допитав ОСОБА_12 , чому порушив вимоги ч.1,2 ст. 223 КПК України та не проводив слідчі дії, не перевірив вже отримані докази, чому він до офіційного документу вніс завідомо неправдиві відомості та порушив вимоги ст. 284 КПК України, що не передбачала закриття справи за цією підставою, чому слідчий систематично не виконував вказівки прокурора у встановлений строк.
Слідчим ОСОБА_15 перекручена істина про детальний допит слідчого ОСОБА_11 .
Посилаються на положення п. 6 постанови пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень » в якому надано визначення істотної шкоди , що підпадає під ознаки злочину за ст. 364 КК України.
Вказують, що слідчий неодноразово приймав незаконні рішення про закриття кримінального провадження, які були скасовані ухвалами слідчого судді.
Зазначають, що 28.03.2019 року слідчий прийняв незаконне рішення про закриття кримінального провадження, текст винесеної ним постанови, повністю відповідає попередньо скасованим постановам.
Посилаються на порушення при розгляді їх скарги вимог КПК України, оскільки слідчий суддя оцінив фактичні обставини кримінального провадження, що не входить до кола питань, які вирішуються слідчим суддею, з огляду на стадію кримінального провадження.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
В ході апеляційного розгляду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000184 та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або із наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюючі її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Частиною першою ст.306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченимист. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Вищевказані вимоги були дотримані слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею в повному обсязі перевірені викладені в скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підстави для скасування постанови слідчого, досліджено кримінальне провадження та наведені мотиви, з яких слідчий суддя залишив без задоволення скаргу про скасування постанови старшого слідчого від 28.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000184.
Слідчий суддя проаналізував матеріали досудового розслідування, та встановив, що в матеріалах провадження наявні докази, які доводять виконання слідчими всіх необхідних слідчих дій, з метою здобуття доказів, які б свідчили про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364, ч 1 ст. 366, ч1 ст. 367 КК України.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Із матеріалів кримінального провадження №0000184, які були вивчені колегією суддів під час апеляційного розгляду та в нарадчій кімнаті, вбачається, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 01.06.2017 року зобов`язано внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення про яке вказано у заяві ОСОБА_7 та ОСОБА_16 від 03.05.2017 року за ст. 364, 366, 367 КК України.
15.06.2017 року відомості до ЄРДР були внесені за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 364, ч 1 ст. 367 КК України.
В ході досудового розслідування двічі здійснено допит слідчого ОСОБА_13 , допитано заявників, здійснено огляд кримінального провадження № 0001505 .
Під час допиту ОСОБА_7 стверджував, що в діях слідчого ОСОБА_10 містяться ознаки злочинів, оскільки він дав неправильну кваліфікацію дій особи, яка нанесла ОСОБА_7 тілесні ушкодження, не вжив передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не долучив до матеріалів провадження його пояснення , надані 15.04.2016 року працівникам поліції, які прибули на місце події та не вніс своєчасно відомості до ЄРДР про вчинення злочину. Не надав для ознайомлення кримінальне провадження, свідомо не надіслав копію постанови про закриття кримінального провадження. Порушив його право викласти показання власноруч. Бездіяльність слідчого полягала у недотриманні розумних строків, не вчиненні необхідних слідчих дій. Зі скаргами до слідчого судді на дії чи бездіяльність слідчого не звертався. Стверджував, що йому заподіяна шкода, оскільки він витрачає свій час, несе витрати на пальне. Слідчим завдано йому моральну шкоду, оскільки він боїться, що в будь-який момент сусід може заподіяти йому та його дружині тілесні ушкодження. Розмір заподіяної йому моральної та матеріальної шкоди визначити не міг.
Аналогічні пояснення надала під час досудового розслідування і ОСОБА_8 .
Постановою слідчого від 19.07.2017 року та від 23.08.2017 року було відмовлено у визнанні потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Ці постанови заявниками не оскаржувалися.
Клопотань про витребування доказів, чи залучення доказів, заявники не подавали. Цивільний позов про стягнення заподіяної шкоди не подавався.
Постановою слідчого від 28.03.2019 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень передбаченого ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч 1 ст. 367 КК України.
Висновок слідчого про відсутність складу злочину, ґрунтується зокрема на поясненнях слідчого, який заперечив факт внесення до постанови про закриття кримінального провадження завідомо неправдивих відомостей. Також вказав, що за час знаходження у його провадженні кримінального провадження № 0001505 він вчиняв необхідні слідчі та процесуальні дії.
Пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не містять обґрунтованих відомостей заподіяння їм матеріальної та моральної шкоди та її розміру. Заявники вказували, що моральна шкода їм завдана тим, що вони бояться заподіяння тілесних ушкоджень їх сусідом у майбутньому. Фактично заявники під час допиту вказували, що слідчим, на їх думку, допускалися порушення вимог кримінального процесуального закону та бездіяльність при проведенні досудового розслідування, які ними не оскаржувалися у порядку визначеному КПК.
Доказів заподіяння заявникам матеріальної шкоди діями слідчого, що підпадають під ознаки злочину передбаченого ч 1 ст. 364 та ч.1 ст. 367 КК України не здобуто.
Винесення слідчим ОСОБА_13 постанови про закриття кримінального провадження, яка в подальшому була скасована процесуальним керівниками не є кримінально караним діянням, оскільки прийнята слідчим у межах його повноважень визначених Кримінальним процесуальним кодексом України. Скасування в подальшому прокурором цієї постанови слідчого з підстав поверхового проведення слідства та не повного з`ясування обставин, що мають суттєве значення, не доводить факту службового підроблення та наявності умислу слідчого на внесення завідомо неправдивих відомостей до цієї постанови.
Мотиви та підстави, з яких слідчими суддями скасовувалися попередні постанови слідчого по закриття кримінального провадження № 0000184 за відсутністю складу злочину у діях слідчого ОСОБА_13 , слідчим при проведенні досудового розслідування враховані. З огляду на те, що в ухвалі слідчого судді, якою скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 26.04.2018 року не було зазначено які саме слідчі дії слідчий додатково має здійснити у рамках цього кримінального провадження, не можна стверджувати, що слідчий не врахував підстави, з яких була скасована вказана постанова.
За відсутності детального визначення заявниками характеру та розміру заподіяної шкоди, та ненадання заявниками будь-яких документів, що підтверджують понесення ними витрат, відсутності цивільного позову, відсутності клопотань заявників про витребування доказів за наявності складнощів у їх отриманні, слідчий провів всі можливі процесуальні та слідчі дії в межах своєї компетенції по збиранню доказів ( ст. 93 КПК) та відповідно до положень ст. 40 КПК України встановив обставини кримінального провадження шляхом допиту заявників, слідчого ОСОБА_10 , вивчення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001505 та їх аналізу, в т.ч. і постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Оцінивши та проаналізувавши зібрані докази слідчий прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження та належним чином його мотивував.
Надані прокурором у провадженні вказівки слідчий виконав.
За таких обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Апеляційна скарга ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не містить обґрунтованих доводів про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді, скаржниками не наведено жодних фактичних даних, які б давали підстави для висновку про неповне з`ясування слідчим суддею обставин справи.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 , як на підставу для скасування постанови слідчого, посилався на порушення вимог КПК України слідчим ОСОБА_17 при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за фактом заподіяння йому тілесних ушкоджень, вказуючи на неправильність кваліфікації дій особи, що заподіяла йому тілесні ушкодження, та заподіяння йому та його дружині моральної шкоди неналежним здійсненням досудового розслідування.
Проте ці посилання не можна визнати підставою для висновку про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Визначення слідчим кваліфікації дій підозрюваної особи, яка підлягає встановленню за результатами закінчення досудового розслідування, та може бути змінена прокурором чи судом відповідно до їх повноважень, а також процесуальні рішення чи бездіяльність слідчого не можна визнати кримінально-караним діянням, що підпадає під ознаки злочинів, передбачених ст. 366, 364, 367 КК України.
Посилання апелянтів на положення п. 6 постанови пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» є необґрунтованими, оскільки зазначені роз`яснення були надані щодо порядку застосування положень ст. 364 КК України у редакції, яка не чинна на нас проведення досудового розслідування .
З набранням чинності Законом № 1261-VII виклад пункту 3 примітки статті 364 КК зазнав змін, і тому чинна редакція цього положення охоплює майнову шкоду, яка досягла розміру, що у 100 (сто) і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Злочин, передбачений частиною першою статті 364, 367 КК України, є злочином з матеріальним складом, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони якого є наслідки у виді заподіяння істотної шкоди об`єктам кримінально-правової охорони, зазначеним у диспозиції частини першої статті 364, 367 КК України.
Для наявності у діях особи складу злочину, передбаченого ст. 364, 367 КК України має бути чітко встановлено і доведено, що саме вчинення того чи іншого службового злочину стало причиною наслідків у виді істотної шкоди. Обчислення її розміру також має бути належним чином підтверджено (в т.ч. цивільним позовом, як підтвердження факту та розміру реальної майнової шкоди) та не викликати сумніву.
Слідчим під час досудового розслідування не було здобуто доказів, що заявники в результаті вчинення слідчим ОСОБА_18 службового злочину зазнали майнових витрат, що перевищують 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), а тому обґрунтовано прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.
За таких обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого від 28.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000184.
Порушень кримінального процесуального закону при судовому розгляді скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не встановлено.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ч.2 ст. 376, ст. 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 28.03.2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2