У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4957/19

№ 1-кс/183/1949/19

13 серпня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, громадянин України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2, 7, ч. 2 ст.115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 10 серпня 2019 р. приблизно о 06.00 год. він, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходилися поблизу пам`ятника «Авіаторам» у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де між ними та ОСОБА_12 та ОСОБА_8 раптово виник конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 10 серпня 2019 р. приблизно о 06.05 год., ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розуміючи, що знаходяться у громадському місці, тобто поблизу пам`ятника «Авіаторам» у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, почали голосно висловлюватися в адресу ОСОБА_12 та ОСОБА_8 грубою нецензурною лайкою, тобто показувати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві. Після чого, ОСОБА_11 , продовжуючи свій злочинний умисел, підійшов до ОСОБА_12 , де діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, розуміючи злочинний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 наніс останньому один удар заздалегідь заготовленим ножем, спричинивши своїми умисними діями тілесні ушкодження у вигляді не проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва. В цей час ОСОБА_10 розуміючи, що знаходиться у громадському місці, продовжуючи висловлюватися грубою нецензурною лайкою намагався, нанести удари раніше заготовленою телескопічною вудкою ОСОБА_8 .
ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, підійшов до ОСОБА_8 , де діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, розуміючи злочинний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 наніс останньому два удари заздалегідь заготовленим ножем, спричинивши своїми умисними діями тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини та відкритого пнемогемотораксу. В цей момент дії ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , побачили ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які розуміючи їх злочинні наміри, намагалися їм перешкодити. Однак, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розуміючи, що не виконали усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з метою уникнення від відповідальності, з місця злочину втекли, у зв`язку з чим злочин не було закінчено з причин, які не залежати від їх волі.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 п. 2, 7, ч. 2 ст. 115 КК України, тобто незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), з хуліганських мотивів.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні, розуміючи можливість призначення покарання, з метою уникнення покарання за вчинене він спробував перетнути державний кордон України, але був затриманий, зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризик передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про який свідчить намагання підозрюваного переховуватися і його затримання на кордоні. Доказами вини підозрюваного є заява потерпілого про злочин, впізнання ним підозрюваного, показання свідків, які були на місці злочину, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 вказав, що підозру не визнає, проти щоб йому було обрано запобіжний захід тримання під вартою оскільки він злочин не вчиняв і не завдавав тілесних ушкоджень потерпілому. Його дійсно затримали на кордоні України і він їхав до Росії з матір`ю у її справах, де її і було затримано. Наміру втекти у нього не було.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як підозра не обґрунтована, крім того слідчим не обґрунтовано можливості застосування другого більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_7 , вказав, що в клопотанні слід відмовити, тому, що ОСОБА_4 не приймав участі у бійці з потерпілим і тілесних ушкоджень йому не завдавав. Він прибув на кордон з Російською Федерацією о 14 год. та мав можливість втекти ще до його затримання, але цього не зробив.

Потерпілий ОСОБА_8 вказав, що необхідності у триманні під вартою ОСОБА_4 не має. Він знає підозрюваного і знав раніше. 09.08.2019 р. він відпочивав з друзями, випивав, там був і ОСОБА_4 зі своєю компанією. Потім під час прогулянки ОСОБА_4 зі своїми знайомими посварився з дівчатами, а він заступився за дівчат. Внаслідок сварки він бився з ними, потім розійшлися, а потім знову зустрілися з ними та почали битися. Вказує, що ножа у ОСОБА_4 він не бачив, з 06-00 год. 10 серпня 2019 р. він був біля пам`ятника «Авіаторів» разом з дівчатами. В цей час знову виникла сварка з хлопцями з компанії ОСОБА_4 , оскільки він почав зсовувати стосунки щодо попередньої сварки. Внаслідок конфлікту всі почали битися, і він відчув, що його поранено в груди. Хто його поранив і чим він не знає, ОСОБА_4 при бійці не було

Коли він давав показання працівникам поліції, що його вдарив ножем ОСОБА_4 був під наркозом, а тому міг наговорити всякого. В суді говорить правду. Поранення у нього одне, операцію проведено.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він був учасником подій 09.08.2019 р., гуляв з компанією, випивав, також там був і ОСОБА_4 хлопці з компанії ОСОБА_4 почали кривдити дівчат, виникла сварка, а потім бійка між хлопцями. Коли бійка закінчилася, вся розійшлися. Знову зустрілися компаніями хлопців ранком 10.08.2019 р. біля пам`ятника «Авіаторам», продовжили сварку, а потім знову почалася бійка між ними. Під час бійки його чимсь поранили. Також поранили і ОСОБА_16 , який впав на землю і всі розбіглися. Хто і чим вдарив ОСОБА_16 він не бачив.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисників, пояснення підозрюваного, потерпілих у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що слідчим не доведено необхідність тримання під вартою ОСОБА_4 , внаслідок аналізу показань потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_17 , суд, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності відмовити слідчому в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні злочину, який на підставі ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі або довічне позбавлення волі, та розуміючи можливість настання кримінальної відповідальності, намагався переховуватися від органів досудового розслідування та був затриманий, тому маючи можливість вільного пересування, зможе переховуватися від органів слідства та суду. Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду.
Відповідно до ст. 178 КПК України, суд, враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому суд враховує показання ОСОБА_4 , щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків, показання потерпілого та свідка які вказали, що самого ОСОБА_4 при бійці не було.

Суд встановив, що підстави на які посилається слідчий при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою є недостатніми. Крім того слідчий не навів будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого менш тяжкого запобіжного заходу.

Таким чином суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу тримання під вартою. В той же час, враховуючи досліджений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає його обґрунтованим та достатнім для застосувати до ОСОБА_4 запобіжного заходу домашнього арешту строком два місяці, що буде необхідним та достатнім для належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

Щодо кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за пунктом 2 частин 2 статті 115 КК України як за ознакою умисного вбивства малолітньої дитини або жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності, то суд вважає опечаткою слідчого при складанні процесуального документу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, КПК України, суд,

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_18 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши строком до 12 жовтня 2019 р. залишати цілодобово своє житло за адресою АДРЕСА_2 .

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1