Справа № 583/4842/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" листопада 2019 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та Охтирської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаною скаргою, в якій просить поновити строк звернення до суду з вказаною скаргою щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 від 3.10.2019 року та притягнення винної особи до відповідальності та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, яку обґрунтовує тим, що 03.10. 2019 року нею на адресу Охтирської місцевої прокуратури та Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області подано заяву про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190, ст. 192 КК України.
В скарзі вказує, що у липні 2018 року вона і ОСОБА_5 у присутності дочки ОСОБА_6 передали кошти ОСОБА_4 для того, щоб він привіз зерно об`ємом 2000 тон на суму для неї за 4000 грн. і ОСОБА_5 3800 грн. Вона сплатила йому передплату за 1000 тон зерна. Станом на серпень 2019 року товар не поставлений, а гроші не повернуті. Крім того, у 2018 році ОСОБА_4 в її кафе, набрав у борг на суму 5700 грн., які до цього часу не повернув, загальна сума боргу ОСОБА_4 перед нею становить 13 300 грн., які він обіцяє повернути, але до цього часу так і не повернув.
Поштою вона отримала повідомлення від Охтирської місцевої прокуратури від 09.10. 2019 року про те, що її заява переадресована до поліції.
11.11.2019 року при особистому зверненні до Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області їй видано довідку від 11.10. 2019 року про те, що ознак кримінального або адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_4 не вбачається.
Відомості за її повідомленням в порушення вимог ст.214 КПК України не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в зв`язку з чим просить поновити пропущений строк для звернення до суду з вказаною скаргою, зобов`язати уповноважених осіб Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та Охтирської місцевої прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по її заяві від 03.10. 2019 року про скоєння кримінального правопорушення, притягнути винну особу до відповідальності за невнесення вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
ОСОБА_3 , будучи повідомленою про розгляд скарги в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв від неї не надійшло. Суд вжив усіх заходів для її виклику, однак, враховуючи строки розгляду скарги відповідно до положень ст.306 ч.2 КПК України, суд вирішує скаргу у відсутність особи, яка її подала.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка звернулася до суду зі скаргою, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити прийняте судове рішення у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_3 , яка не повідомила про причини своєї неявки.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.
Відповідно до положень ст.306 КПК України відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.
Із змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та Охтирської місцевої прокуратури з заявою від 03. 10. 2019 року про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190, 192 КК України та просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, при цьому вказавши, що в липні 2018 року з ним була домовленість про перевезення зерна, за що йому передано передплату, однак, домовленість не виконана. Крім того, він у 2018 році набрав у кафе в борг на 5700 грн., кошти не повернув (а. с. 6-7).
09.10. 2019 року Охтирською місцевою прокуратурою заяву ОСОБА_3 направлено до Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (а. с. 8).
Відповідно до вимог ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною прокуратурою України. Вказана вимога передбачена також п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних доЄдиного реєстру досудових розслідувань.
Кримінальним кодексом України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочини і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії уповноваженого працівника Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та Охтирської місцевої прокуратури відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_3 була прийнята та зареєстрована в даних установі, чого також не спростували сторони.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на його думку злочин.
З дослідженої судом заяви ОСОБА_3 вбачається те, що хоча заявник і вважає її заявою про злочин, проте в ній відсутнє наведення достатніх ознак вчинення особою кримінального правопорушення як такового, тим більше в контексті норм ст.ст. 190, 192 КК України, на які посилається заявник. Зі змісту вказаної заяви вбачається наявність між сторонами спору цивільно-правового характеру.
Заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтується на її безпідставних власних міркуваннях та не містить наведення об`єктивної сторони діянь, кваліфікованих заявником за наведеними статтями. До того ж зі змісту заяви вбачається про наявність між сторонами усної домовленості щодо перевезення сільськогосподарської культури, а саме зерна та наявність у ОСОБА_4 нібито боргових зобов`язань на суму 5700 грн. в її кафе, загальна сума його боргу становить 13300 грн., яку він обіцяє повернути.
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).
На переконання слідчого судді, ОСОБА_3 не довела та не надала належних та допустимих доказів того, що її заява, з якою вона звернулася до Охтирської місцевої прокуратури та Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області містить відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину.
Іншими словами, заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зазначаються дії, які вона вважає неправомірними, тобто на думку суду, вказане звернення є фактичною незгодою з діями ОСОБА_4 , який не повертає їй кошти через невиконання умов усної домовленості щодо перевезення сільськогосподарських культур та неповернення боргу, тобто очевидно проглядається спір цивільно правового характеру.
Інші обставини, наведені в скарзі не доводять вимог щодо необхідності внесення даних до Єдиного реєстру досудового розслідування, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженої в судовому засіданні заяви та наданих сторонами матеріалів.
Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
В іншій частині скарга також задоволенню не підлягає, так як ст.303 КПК України містить чіткий перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
З огляду на викладене, слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог ст. ст. 303 -307 КПК України не передбачено вирішення даної скарги у такий спосіб, про який вказує ОСОБА_3 .
Щодо поновлення пропущеного строку для звернення до суду з вказаною скаргою, то слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_3 , отримала відповідь на своє звернення лише 11.11.2019 року, то строк для звернення до суду з вказаною скаргою нею не пропущений, а тому поновленню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та Охтирської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1