Справа № 640/6719/19
н/п 1-кс/640/7480/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" червня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що ОСОБА_15 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння шляхом обману грошових коштів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , в період часу з 14.07.2018 по 10.03.2019, заволоділи грошовими коштами, що належать ОСОБА_18 в сумі 18 618 Євро, що еквівалентно сумі в розмірі 570 827,88 грн.
Крім того, ОСОБА_15 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в період з 14.03.2019 по 27.05.2019, шляхом залякування та погроз вбивства та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вимагав у ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 7200 Євро.
Крім того, ОСОБА_15 , діючи умисно, з корисливих мотивів, застосовуючи до ОСОБА_18 фізичне насильство, 19.03.2019 незаконно заволодів паспортом гр. Індії та посвідкою на тимчасове проживання на території України на ім`я ОСОБА_18 .
Крім того, 07.06.2019 було проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 під час якого виявлено та вилучено наступне майно: свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_13 ; паспорт громадянина Шрі Ланки серії НОМЕР_17 на ім`я ОСОБА_14 ; туристичні ваучери у кількості 40 шт.; паперові документи на форматі А4 на 14 арк.
Прокурор вважає, що вилучене під час обшуків у ОСОБА_4 майно, відповідно до положень ст. 98 КПК України, може містити відомості, які у подальшому будуть використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказане майно є доказом злочину, а тому з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, просить накласти арешт на вище вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, до суду слідчим ОСОБА_19 надано рапорт, в якому вказано, що ним здійснювався виклик підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника на судове засідання щодо розгляду клопотання про арешт майна, вилученого в ході обшуків у ОСОБА_4 ; в ході виклику було встановлено, що вони не заперечують щодо розгляду вказаного клопотання без їх участі.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Крім того, 07.06.2019 було проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 під час якого виявлено та вилучено наступне майно: свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_13 ; паспорт громадянина Шрі Ланки серії НОМЕР_17 на ім`я ОСОБА_14 ; туристичні ваучери у кількості 40 шт.; паперові документи на форматі А4 на 14 арк.
13.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.189, ч.4 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 07.06.2019 р. обшуків, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Місцем зберігання майна, на яке накладено арешт, визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1