У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "15" серпня 2019 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0006501,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою в якій посилається на те, що 04.08.2019 року, у службовими особами СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві під час проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Рено Логан» н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить заявнику.
09 серпня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 з заявою про повернення тимчасово вилученого майна, а саме автомобіль марки «Рено Логан» н.з. НОМЕР_1 , однак заява зареєстрована в канцелярії Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лише 12.08.2019 року № К4027, станом на час розгляду скарги жодної відповіді не надано, а майно не повернуто.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив задовольнити з підстав наведених у ній.

Представник Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Як вбачається з матеріалів скарги 04.08.2019 року, службовими особами Дніпровського УП ГУНП у м. Києва було проведено обшук в ході якого було вилучено автомобіль марки «Рено Логан» н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
В силу положень кримінального процесуального законодавства України на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, а тому слідчий суддя оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, вважає, що вилучений під час обшуку 04.08.2019 року автомобіль марки «Рено Логан» н.з. НОМЕР_1 , має статус тимчасово вилученого, а тому підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.
Керуючись ст. ст. 98-100, 167-169, 170-173, 303-307, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0006501 - задовольнити.
Зобов`язати слідчих слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, у провадженні якого перебуватимуть матеріали досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР за №0006501 від 04.08.2019 року, негайно повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Рено Логан» н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя