Справа № 577/3170/19
Провадження № 1-в/577/228/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" серпня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представників ДУ КВЦ №130 ОСОБА_4 , ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Конотоп клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання адміністративним арештом,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання адміністративним арештом з подальшим відбуванням в СІЗО м. Суми. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він засуджений вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 12 листопада 2015 року за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 26 січня 2016 року. До державної установи «Конотопський виправний центр № 130» ОСОБА_6 прибув із державної установи „Сумський слідчий ізолятор 07 лютого 2019 року. Адміністрація Державної установи «Конотопський ВЦ №130» відноситься до нього негативно та упереджено, за його погляди на режим виправного центру та розкриття ним корупційних схем, за допомогою яких адміністрація установи розкрадає державні кошти. За це до нього неодноразово адміністрацією установи застосовувалися примус за сфальсифікованими протоколами та здійснюється психологічний тиск. По вказаним фактам він звертався до спостережної комісії Конотопського міськвиконкому, суду, поліції.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, клопотання підтримали та просять його задовільнити.

Представник державної установи «Конотопський виправний центр (№ 130)» ОСОБА_4 проти клопотання засудженого ОСОБА_6 заперечує.

Представник державної установи «Конотопський виправний центр (№ 130)» ОСОБА_5 пояснив, що після прибуття засудженого до установи, з ним були проведені бесіди щодо працевлаштування. Засуджений ОСОБА_6 був розподілений в бригаду № 2 різноробочим, але він відмовився працювати, просився на роботу в м. Буринь на сільськогосподарське виробництво. Керівництвом, засудженому ОСОБА_6 в цьму було відмовлено. Засуджений ОСОБА_6 на виробництві не працював, оскільки самостійно відмовився.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши засудженого, представників Державної установи «Конотопський ВЦ №130», думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджено вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 12 листопада 2015 року за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 26 січня 2016 року.

Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2019 року на підставі ст. 82 КК України ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 12 листопада 2015 року більш м`яким у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці 18 днів.

Відповідно довідки державної установи «Конотопський виправний центр (№ 130)» до засудженого неодноразово застосовувалися дисциплінарні стягнення.

З характеристики наданої ДУ КВЦ №130 вбачається, що засуджений ОСОБА_6 перебуває в державній установі «Конотопський виправний центр (№ 130)» з 07 лютого 2019 року, характеризується негативно. Не завжди дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі, заохочень не має. Неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, які не погашені в установленому законом порядку.

Згідно ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Ст. 61 КК України передбачено, що покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці, а згідно ст. 60 КК України покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого є безпідставним, не ґрунтується на вимогах закону та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 60,61, 82 КК України, ст.ст. 369-371, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання адміністративним арештом відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційний суду через Конотопський міськрайсуд на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо та-ку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухва-ла набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1