У Х В А Л А
08.02.2019 Справа №607/6136/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час судового розгляду в залі суду кримінального провадження №0000441 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч 1, 2, 3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, а також ОСОБА_5 за ч.ч. 1, 3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

В обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується строк тримання під вартою, а судове провадження неможливо завершити до його спливу.
Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Захисник ОСОБА_7 завив клопотання про недоцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити його на менш суворий, мотивуючи його значним зменшенням ризиків та тривалістю перебування обвинуваченого під вартою.
Прокурор, заперечивши у задоволенні клопотання захисника, заявив клопотання про вирішення судом питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на продовження існування ризиків, які мали місце під час застосування вказаного запобіжного заходу відносно даного обвинуваченого.
Суд, заслухавши клопотання захисника ОСОБА_7 , а також клопотання прокурора, думки обвинувачених та захисників , ознайомившись із матеріалами судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 необхідно відмовити, виходячи з наступних мотивів.
Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

А тому, зважаючи на наведене, а також на те, що враховувалось і у попередніх ухвалах про продовження тримання під вартою про те, що ОСОБА_3 , хоча і будучи особою молодого віку, має постійне місце проживання, однак ніде не працює, низький рівень його соціальних зв`язків (неодружений, не має утриманців), який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, на даний час обвинувачується у вчиненні значної кількості епізодів середньої тяжкості та тяжких злочинів проти власності та проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за найтяжчі з яких передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вищенаведені обставини в сукупності їх аналізу, дають суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі не продовження йому чинного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж його зміни на менш суворий, із урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні, у тому числі, деяких епізодів кримінальних правопорушень під час застосованого до нього ухвалою слідчого судді цілодобового домашнього арешту, не забезпечить мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання обґрунтованим у попередньому абзаці даної ухвали ризикам, а тому, враховуючи вказане, суд приходить до висновку, щострок тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 08 березня 2019 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.331, главою 18 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 відмовити, а клопотання прокурора задовольнити, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 08 березня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1