Справа № 308/8684/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000013 від 27.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування клопотання заявниця зазначає наступне.

У клопотанні про накладення арешту на котельню, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 197,9 кв.м., що на праві власності належить ОСОБА_3 , прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 стверджував, що наявні обґрунтовані факти незаконних дій посадових осіб Ужгородської міської ради та її виконавчих органів щодо майна КП «Ужгородтеплокомуненерго». Окрім цього, клопотання прокурора було мотивоване тим, що невстановлені на даний час особи та посадові особи Ужгородської міської ради та її виконавчих органів, зокрема Департаменту міського господарства, здійснили ряд неправомірних дій, щодо державної реєстрації права власності на об`єкти комунальної власності Територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради на вказані об`єкти, та в подальшому продали на аукціонах третім особам. Однак, жодних належних доказів в підтвердження вказаних фактів до клопотання про накладення арешту додано не було.

Заявниця вказує, що всі дії посадових осіб щодо державної реєстрації прав комунальної власності на вказані об`єкти, а також щодо продажу об`єктів за адресами: вул. Одеська, 14а, вул. Загорська, 28 б відповідають вимогам чинного законодавства України. На сьогоднішній день також відсутні судові рішення щодо незаконності дій посадових осіб Ужгородської міської ради пов`язаних з державною реєстрацією права комунальної власності на об`єкт за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 28 б. Тому, твердження прокурора про те, що реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відбулась з порушенням чинного законодавства є бездоказовим і таким, що не базується на фактичних обставинах справи.

Також заявниця зазначає, що ні клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ні ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 27.03.2018р. по справі № 308/3047/18 не містить матеріалів й будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи відповідної особи, про який йдеться в клопотанні слідчого завдяки чому може бути виконане завдання, для якого слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на вказане майно. Слідчим суддею не здійснено належну перевірку доводів та документів, які були надані до клопотання в підтвердження необхідності накладення арешту.

ОСОБА_3 стверджує, що відсутні обставини, які свідчать про те, що об`єкт нерухомості - котельня по АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_3 , підпадає під критерії, визначені статтею 98 КПК України. Зокрема, не обґрунтовано в достатній мірі, що вказаний об`єкт є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які відомості можна отримати за допомогою нього, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження з урахуванням того, що розслідування кримінального провадження № 0000013 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

У зв`язку з наявністю судової заборони на використання та розпорядження об`єктом, протягом тривалого часу (більше 1 року, а саме з 27.03.2018р.) ОСОБА_3 , як власник об`єкту, позбавлена можливості вжити невідкладних заходів спрямованих на проведення капітального ремонту будівлі котельні по вул. Загорській, 28 б і усунення її аварійності.

Окрім того, заборона використання та розпорядження об`єктом призводить до завдання ОСОБА_3 збитків, оскільки відтермінування проведення будівельних робіт спрямованих на усунення аварійності будівлі, як наслідок постійний вплив атмосферних опадів на ослаблені конструкції об`єкту, призводить до збільшення обсягу таких робіт і їх вартості.

Заборона використання також завдає матеріальних збитків ОСОБА_3 , як власнику, оскільки протягом тривалого часу (більше 1 року) ОСОБА_3 позбавлена можливості використовувати об`єкт для власних потреб та/або отримувати прибуток від передачі будівлі в оренду.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явилися, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2018 у справі № 308/3047/18 накладено арешт на котельню, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 197,9 кв..м., що на праві власності належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_2 , виданий 03.12.2013р., видавник: Виноградівський РВ ГУДМС України в Закарпатській області, а також накладено заборону використання та розпорядження майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 27.02.2018 здійснюється понад рік, жодній особі не було повідомлено про підозру у зловживанні владою чи службовим становищем.
З огляду на викладене, з урахуванням принципу змагальності сторін, суд вважає, що таке втручання у здійснення права власності особи не відповідає потребам досудового розслідування, у зв`язку з чим потреба у подальшому застосуванні обмеження права власності на майно у вигляді арешту на котельню, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , відпала.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Керуючись ст.ст. 100,174,309 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:
Клопотання задовольнити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2018р. по справі № 308/3047/18 на котельню, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 197,9 кв.м., що на праві власності належить ОСОБА_3 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1