Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

05 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Рівне в режимі відеоконференції з ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2015 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року скасувати та розглянути його клопотання щодо умовно-дострокового звільнення.

В обґрунтування апеляційних вимог засуджений посилається на те, що він відбув більше трьох четвертей призначеного покарання, свою вину усвідомив, щиро кається. Просить також врахувати, що за час відбування покарання він постійно приймав участь у суспільно корисній праці, при цьому до виконання поставлених завдань ставився відповідально, за що був заохочений. Зазначає, що раніше застосоване стягнення у встановленому законом порядку погашено.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, дослідивши матеріали провадження в заявлених межах, колегія суддів керується наступним.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відбувши більше трьох четвертей строку призначеного покарання, засуджений ОСОБА_4 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про умовно-дострокове його звільнення.

Сарненський районний суду Рівненської області приймаючи рішення про відмову в задоволенні такого клопотання, виходив з того, що засуджений ОСОБА_4 на даний момент не довів свого виправлення, з огляду на відсутність заохочень, відсутність працевлаштування, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про виправлення та перевиховання останнього, а тому клопотання засудженого не підлягає до задоволення.

Перевіривши доводи поданої засудженим апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, дійшов поспішних висновків, зважаючи на наступне.

Пунктом 2 ч.1 ст.409 КПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Положення п.2 ч.3 ст.81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Матеріалами особової справи ОСОБА_4 встановлено, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, санкція якого передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 (п`ять) років.

Статтею 12 КК України встановлено, що тяжким злочином є злочин за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 (п`ять), але не більше 10 (десяти) років.

Тобто, ОСОБА_4 засуджений за скоєння тяжкого злочину і на даний час відбув більше двох третин строку покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 з 30 вересня 2017 року відбуває міру призначеного судом покарання в Катеринівській виправній колонії (№46). За час перебування в установі зарекомендував себе наступним чином: до дисциплінарної відповідальності не притягувався; за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці було застосовано заохочення у виді подяки; мав дисциплінарне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку; у відношенні до представників адміністрації ввічливий; на заходи виховного впливу реагує позитивно; мав позов за виконавчими листами у сумі 12200.00 гривень; працевлаштований на виробництві установи у ДОЦ-2; до своїх поставлених обов`язків відноситься сумлінно, проявляє розумну ініціативу, вчасно та якісно виконує поставлені перед ним завдання; дотримується внутрішньо-цехового режиму; за характером врівноважений; у відношенні до інших засуджених не конфліктний; дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості; участі в програмах диференційованого виховного впливу не бере; по відношенню до себе вимогливий; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Провину у скоєному злочині визнав та щиро кається у вчиненому.

Виходячи з обставин провадження, враховуючи характеризуючи дані й те, що засуджений на момент постановлення оскаржуваного судового рішення фактично не порушував правил внутрішнього розпорядку, працевлаштований на виробництві установи, де характеризується позитивно та мав заохочення за сумлінне ставлення до праці, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 на даний момент довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе клопотання засудженого задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 418, 419, 539 КПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2015 року, - скасувати.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково від відбування покарання, призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з часу отримання ним копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3