ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є опікуном чи піклувальником, місця реєстрації не має та фактично мешкає: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року задоволено клопотання слідчої СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.00 години 11 грудня 2019 року.
Рішення суду обґрунтовано наявністю ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний не має дітей на утриманні, не є опікуном чи піклувальником, офіційно не працевлаштований, мешкає в іншому населеному пункті, а також тому, що йому інкримінується вчинення тяжкого злочину, відповідальність за який передбачає до шести років позбавлення волі.
Суд у своєму рішення також послався на наявність у підозрюваного чотирьох судимостей за вчинення корисливих злочинів проти фізичної особи, в тому числі із застосуванням насильства, що на думку суду, свідчить про те, що у підозрюваного склався певний стереотип антисоціальної поведінки, внаслідок якої обґрунтованим є ризик у вигляді можливого вчинення іншого корисливого злочину.

Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави у мінімальному розмірі.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку стосовно існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності або вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він не визнає себе винним у скоєнні злочину.

Крім того, вказує, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та працював без оформлення трудових відносин, постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 зі своєю бабусею, яка є особою похилого віку та потребує моральної та матеріальної допомоги з боку підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
?існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
?потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
?може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Підставою для застосування запобіжного заходу, згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
?наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
?наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
?недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_6 ці вимоги закону були дотримані.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання до 6 років позбавлення волі, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. Отже, всі обставини, враховані судом першої інстанції та досліджені в апеляційному порядку, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, звільнявся з місця позбавлення волі умовно- достроково та знову скоював злочини, що свідчить про те, що у підозрюваного склався певний стереотип антисоціальної поведінки, внаслідок якої обґрунтованим є ризик у вигляді можливого вчинення іншого корисливого злочину.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, а також, можливого вчинення іншого корисливого злочину, запобіжний захід саме у виді тримання під вартою буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Зважаючи на викладене, твердження захисника про те, що ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності або вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він не визнає себе винним у скоєнні злочину, є непереконливими.
Що стосується посилань захисника в апеляційній скарзі на наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, а також на те, що останній працював без оформлення трудових відносин, то ці обставини ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній інстанції не підтверджені.
За викладених обставин, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді. Застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала є законною, обґрунтованою та справедливою, а подана на неї апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3