Справа № 738/793/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/615/19
Категорія - ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2019 року щодо зарахування в строк покарання терміну попереднього ув`язнення,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з дня фактичного затримання 24 липня 2017 року і по день прибуття до Менської ВК №91, а саме 04 травня 2018 року.

Свої рішення суд обґрунтував тим, що засудженого ОСОБА_7 було затримано вже після вступу в законну силу Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, яким були внесені зміни в ч. 5 ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати, та здійснити перерахунок строку попереднього ув`язнення згідно Закону 838-VII від 26.11.2015, яким були внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України, оскільки злочин вчинений ним 15 червня 2017 року, відповідно до вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області, а отже, переконаний засуджений, на нього розповсюджується дія саме цього Закону.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі (а.с. 10-12).

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року набрав законної сили 03 квітня 2018 року (а.с. 8).

Як вбачається з копії Протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення № 0077/86 ОСОБА_7 було затримано 24 липня 2017 року о 16 годині 00 хвилин (а.с. 9).

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 VIII, який вступив в дію 24.12.2015 року, в частину 5 статті 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни, які діяли до 21.06.2017 року (Закон України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення № 2046-VIII від 18.05.2017 року)

Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (редакція № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно п. 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року і щодо неї продовжували застосовувати заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом 2046 VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838 VIII. В такому разі Закон № 838 VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Враховуючи, що засудженого ОСОБА_7 було затримано 24 липня 2017 року, тобто строк попереднього ув`язнення в цей день лише розпочався, тому відсутнє продовження застосування заходів попереднього ув`язнення, незважаючи на те, що один із епізодів злочину вчинений був 15 червня 2017 року, тобто до вступу в дію Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

Тому, виходячи з п. 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, судом першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване рішення, підстави, передбачені ст. 409 КПК України, для її скасування чи зміни відсутні, а вимога засудженого про зарахуванню строку попереднього ув`язнення із розрахунку один ув`язнення за два дні позбавлення волі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4