УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявниці ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 29.07.2019р. слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

29.07.2019р. постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

На думку заявниці ОСОБА_3 , прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження не ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оскільки слідчим не було виконано всіх необхідних процесуальних дій та не проведено слідчих (розшукових) дій, які необхідні для встановлення істини в даному кримінальному провадженні. Зокрема, слідчим не були виконані вказівки слідчого судді, зазначені в ухвалі від 18.06.2019р., якою було скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що слідчим не були взяті до уваги докази, які підтверджують факт заподіяння їй тілесних ушкоджень саме ОСОБА_5 , які на її думку, підтверджуються її показаннями та іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Тому, ОСОБА_3 просила слідчого суддю скасувати вказану постанову та продовжити проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 підтримала подану скаргу, просила її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Слідчий Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

29.07.2019р. постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова обґрунтована слідчим тим, що в ході проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні були вичерпані всі можливості для подальшого збору доказів по вказаному кримінальному провадженні, тому слідчий дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні вже виносилася аналогічна постанова про закриття кримінального провадження від 08.04.2019р., яка ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.06.2019р. була скасована, оскільки постанова містила розбіжності щодо стану здоров`я ОСОБА_3 , які не були повністю досліджені слідчим та не були взяті до уваги при обґрунтуванні постанови від 08.04.2019р. Крім того, слідчим суддею було надано вказівку слідчому щодо врахування та надання аналізу наявного в матеріалах справи висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 2108/е від 14.01.2019р., який раніше не був взятий до уваги слідчим при досліджені обставин справи та винесені постанови про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, після отримання вказаної ухвали слідчого судді від 18.06.2019р., якою було скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження, слідчим було лише проведено додатковий допит потерпілої ОСОБА_3 та одночасний допит потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 , та знову повторно прийнято рішення про закриття кримінального провадження без виконання жодної вказівки, викладеної у попередній ухвалі слідчого судді, з метою встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 29.07.2019р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню скарга ОСОБА_3 в частині продовження проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки розгляд (оскарження) таких питань не передбачений, в порядку, визначеному Главою 26 КПК України. Крім того, на думку слідчого судді, скасування постанови про закриття кримінального провадження, має наслідком продовження органом досудового розслідування подальшого розслідування.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову від 29.07.2019р. слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002742 від 14.03.2017р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1