КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

18 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 травня 2019 року, за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника установи
відбування покарання ОСОБА_7
та засудженого ОСОБА_8 , який бере участь в апеляційному розгляді в режимі відеоконференцзвязку з ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)»,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 травня 2019 року суд задовольнив клопотання засудженого ОСОБА_8 та звільнив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20.05.2016, з не відбутою частиною покарання 08 місяців 21 день.
Приймаючи вказане рішення, суд першої послався на те, що станом на час розгляду справи ОСОБА_8 відбув 2/3 частини строку покарання, яке йому було призначено за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року, а також на те, що за період відбування покарання він був працевлаштований в їдальні установи, порушував режим відбування покарання, за що має 3 стягнення, які зняті в установленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 7 заохочень, відвідує заходи виховного та профілактичного характеру, що провадяться в установі.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 та його умовно-дострокового звільнення від покарання, оскільки він відбув 2/3 частини строку покарання і довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, заступник прокурора Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінського міського суду від 29.05.2019 про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати та ухвалити нову ухвалу, відповідно до якої відмовити у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, заступник прокурора області посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, як зазначає апелянт, з посиланням на вимоги ст. 81 КК України, висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, а на даних за весь період відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Висновок про те, чи став засуджений на шлях виправлення, як вважає апелянт, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Головною умовою умовно-дострокового звільнення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Разом з тим, у ході судового розгляду, як зазначається в апеляційній скарзі, встановлено, що засуджений мав 7 заохочень, а саме 30.12.2016, 28.03.2017, 30.06.2017, 25.01.2018, 16.07.2018, 30.12.2018, 10.05.2019 за сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Однак, протягом періоду відбування покарання, засуджений мав 3 стягнення, а саме: 25.09.2017 «ДІЗО 5 діб» виявлено у стані алкогольного сп`яніння погашено; 29.03.2018 «Сувора догана» виявлено та вилучено у засудженого мобільний телефон погашено; 09.10.2018 «Сувора догана» виявлено та вилучено у засудженого заборонені предмети погашено, у зв`язку з чим засуджений, як вважає прокурор, в силу ст. 133 ВКК України, є злісним порушником режиму відбування покарання.

На думку апелянта, дослідивши дані про особу засудженого, що містяться в його особовій справі, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, суд мав би встановити, що упродовж усього терміну відбування покарання засуджений наполегливо не ставав на шлях виправлення, а тому сам факт правослухняної поведінки протягом часу, що перебував формальному настанню пільги, передбаченої ст. 81 КК України, не є безумовною передумовою умовно-дострокового звільнення, у зв`язку з чим, висновки суду, викладені в ухвалі суду від 29.05.2019, не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області та просив її задовольнити; пояснення засудженого та представника установи відбування покарання, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення скарги та просили залишити ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, незважаючи на наведені в оскаржуваній ухвалі мотиви, якими керувався суд першої інстанції задовольняючи клопотання засудженого та звільняючи останнього умовно-достроково від відбування покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року, це судове рішення не може бути визнане законним та обґрунтованим, з огляду на таке.
Як прямо передбачено ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі заступника прокурора Київської області, при встановленні підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, суд першої інстанції повинен був врахувати дані про його особу та поведінку упродовж усього терміну відбування покарання, а не за період, який тривав менше року до фактичного відбуття ним двох третин строку покарання, призначеного за вироком суду.

Зокрема, суд першої інстанції не врахував, що прибувши 15.07.2016 року до Бучанської виправної колонії № 85 ОСОБА_8 , за період з вересня 2017 року по жовтень 2018 року, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі за вживання спиртних напоїв, що, відповідно до вимог ст. 133 КВК України, є злісним порушенням установленого порядку відбування покарання.
Із семи наявних у нього заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, три це зняття раніше накладених стягнень.

З моменту погашення останнього стягнення (30.12.2018) до ухвалення судом рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання минуло менш ніж пів року. За цей час останній був лише один раз заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці і то тільки після того, як самостійно звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Вищенаведені обставини, незважаючи на позитивну характеристику ОСОБА_8 з місця відбування покарання, не давали суду підстав для висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки його поведінка та допущені протягом фактично відбутого строку покарання порушення режиму його відбування, свідчили про зворотне.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність законних підстав для задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Київської області, а тому, за наслідками її розгляду, вважає необхідним скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 травня 2019 рокута постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року, через відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 81 КК України, а саме достатніх даних, які б свідчили про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 травня 2019 рокупро умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/1605/2019

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1