Березівський районний суд Одеської області
21.11.2019
Справа № 494/780/19
Провадження № 1-кп/494/126/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
адвокатів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області кримінальну справу за звинуваченням ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 і ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
3 липня 2019 року до Березівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури, та додані до нього документи за звинуваченнямОСОБА_8 і ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 і ч.2 ст.185 КК України.
Заслухавши прокурора, який вважає можливим призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню, думки сторони захисту кримінального провадження, які заперечують проти призначення судового розгляду у зв`язку з ненаданням прокурором обвинувального акту стороні захисту, та дослідивши обвинувальний акт з додатками до нього, суд вважає повернути прокурору цей обвинувальний акт у зв`язку з невідповідністю його вимогам ст.291 КПК України.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування;
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Пунктом 5 ч.2 ст.291 та ч.1 ст.337 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити в собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту
При цьому слід звернути увагу, що обвинувачення, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Однак відповідно до положень ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його підозрюваному та його захиснику.
Проте в матеріалах кримінального провадження не містяться розписки про отримання стороною захисту копій вищевказаного обвинувального акту.
При цьому твердження прокурора у підготовчому судовому засіданні про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду є неспроможними та таким, що суперечить закону.
Статтею 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту а) п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Приймаючи до уваги викладений у ст.9 КПК України принцип законності кримінального провадження, суд вважає, що недотримання будь-яких імперативних норм Кримінально-процесуального кодексу України є підставою для повернення прокуророві обвинувального акту для усунення недоліків.
Отже, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст.ст.291,293,314,376 КПК України,
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 і ч.2 ст.185 КК України повернути прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: