ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1340/19 Справа № 210/6228/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанці, на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
Задовольняючи вказане клопотання суд першої інстанції зазначив, що обговоривши зазначене клопотання, дослідивши матеріли особової справи засудженого, оцінивши у сукупності та у співвідношенні документовані характеризуючи дані засудженого протягом часу відбування, суд знайшов підстави та вважав можливим задовольнити клопотання засудженого, оскільки засуджений ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у застосуванні до засудженого положень ст. 82 КК України.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_7 має попередню судимість, схильність до вжиття наркотичних засобів та вчинення злочинів, пов`язаних із цим.

Також вказує, що не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого незнятих або не погашених у порядку, встановленому ст.134 КВК України, заходів стягнення, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Крім того зазначає, що згідно характеристики засуджений за період відбування покарання мав лише 1 побачення з рідними та отримав 6 передач при тому, що ОСОБА_7 зареєстрований та проживав у м.Кривому Розі, тобто в одному місті, в якому знаходиться ДУ Криворізька виправна колонія (№80).

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Засуджений під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для застосування до особи більш мякого покарання є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення.
Застосування більш мякого покарання застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Як вбачаться із роз`яснень щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року за ч. 2 ст. 307 КК України з застосуванням вимог ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, та як вбачається з вироку суду засуджений ОСОБА_7 провину у вчиненому визнав у повному обсязі (а.о.с. 14-15). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року зараховано згідно ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення за період з моменту затримання 02 березня 2015 року по день набрання вироком законної сили 13 липня 2015 року. (а.о.с. 23).
З наданої начальником відділення СПС № 16 характеристики від 08 лютого 2019 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05 березня 2015 року, з 17 серпня 2015 року ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія № 80», за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 7 разів, стягнень не має, залучений до праці різно-робітником на банно-пральному комплексі установи, також залучається до ремонтних робіт, пов`язаних з облаштуванням будівель та приміщень установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставеться до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, а також залучається до участі у виховних заходах, які проводяться в установі, а саме: «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення» та приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Бере участь у роботі гуртка, що діє в установі, а саме літературної творчості. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень, згідно вироку суду позову не має.
Як вбачається з складеної начальником відділення СПС № 16 довідки від 08 лютого 2019 року про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_7 останній має заохочення у вигляді подяки від 19 травня 2016 року, 04 травня 2017 року, 26 жовтня 2017 року, 22 січня 2018 року, 04 липня 2018 року, 05 жовтня 2018 року та 23 січня 2019 року за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці згідно ч. 5 ст. 118 КВК України та зразкову поведінку, стягнень не має.
З щоденнику індивідуальної роботи із засудженими ОСОБА_7 вбачається, що станом на 26 грудня 2018 року засуджений довів своє виправлення.
Аналізуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш мяким, оскільки останній своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.
З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції про можливість задоволення поданого клопотання, а також не свідчать про недоведення засудженим того, що він став на шлях виправлення, та про відсутність підстав для заміни йому невідбутої частини покарання більш мяким, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанці, залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4