Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и
05.09.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/300/19 за клопотанням про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , в якому прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2019.
Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не судимого, працюючого директором ДП «Ужгородське ЛГ», підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Натомість щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 11.07.2019 з забороною залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22:00 до 06:00. На нього покладено обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та/або суду за першою вимогою, кожного разу у визначений ними час, не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що в березні - липні 2016 року, перебуваючи на посаді директора ДП «Ужгородське ЛГ», з метою отримання підприємством неправомірної вигоди у вигляді незаконно зрубаної деревини та грошей від її реалізації, достовірно знаючи, що на 2016 рік підприємством не отримувався ліміт на використання природних ресурсів у межах території об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення - загальнозоологічного заказника загальнодержавного значення «Великодобронський» (далі Заказника), підписав і видав чотири лісорубні квитки на проведення лісозаготівельних робіт на його території (серії 02 ЛКБ № 431963 від 01.03.2916; 02 ЛКБ № 431978 від 11.05.2016; 02 ЛКБ № 431997 від 01.06.2016 та 02 ЛКБ № 467706 від 18.07.2016), ФОП ОСОБА_11 , ПП « ОСОБА_12 », ПП «Глаголич», ТОВ «Грінвуд 2005».
Вирубуванням дерев на території Заказника на підставі цих документів працівниками лісозаготівельних бригад завдано збитків на загальну суму 2 695 282 грн. 52 коп.
У клопотанні зазначено, що 10.05.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Клопотання вмотивоване тим, що підозра ОСОБА_6 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, в тому числі і вказаними лісорубними квитками та документами на підставі яких вони були виписані, протоколами огляду ділянок лісу, де проводились рубки за квитками, розрахунками шкоди, договорами на проведення лісозаготівельних робіт, відповіддю з Міністерства екології та природних ресурсів про те, що ліміти не виготовлялись, та «іншими матеріалами»; існуванням ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, зумовленого тяжкістю покарання, яке йому загрожує (за кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна), його незаконного впливу на свідків, частина з яких є його підлеглими працівниками ДП «Ужгородське ЛГ», експертів, знищення чи пошкодження оригіналів документів, які на даний час ще не вилучені, вчинення інших злочинів, пов`язаних із спричиненням збитків природно-заповідному фонду України.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, але вважає, що прокурором не доведено існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою та неспроможність більш м`якого запобіжного заходу запобігти заявленим ризикам. Врахував, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді від 13.05.2019, матеріали клопотання повернути до Ужгородського міськрайонного суду для розгляду в іншому складі суду. Посилається на ті самі доводи, які наведені в клопотанні слідчого і наголошує, що ОСОБА_6 підозрюється в тяжкому злочині і що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів існування заявлених у клопотанні ризиків.
Захисник адвокат ОСОБА_7 подав на апеляційну скаргу заперечення, в яких поставив під сумнів допустимість доказів, на яких ґрунтується підозра ОСОБА_6 , наявність збитків нібито спричинених Заказнику, зазначив, що дій на порушення чинного законодавства ОСОБА_6 не вчиняв, а прокурор не довів ні зворотного, ні неможливості застосування, навіть в разі потреби, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, обґрунтував апеляційну скаргу припущеннями. Зауважив, що кримінальне провадження триває з 17.08.2016 і за цей час ОСОБА_6 не вчинив жодної дії на шкоду інтересам досудового розслідування та продовжує дотримуватися умов запобіжного заходу, хоча строк його дії закінчився 11.07.2019.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, промову прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них підозрюваного і захисника, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії.

Відповідно до ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, виключно у разі, якщо прокурор доведе, що, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчий суддя був зобов`язаний з`ясувати, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та вчинити нові злочини; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Розглядаючи питання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, слідчий суддя виходив з того, що на неї вказують дані, які містяться в наданих йому матеріалах кримінального провадження.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, як вони встановлені слідчим, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування слідчим суддею поставлено під сумнів, як таке, що не знайшло свого підтвердження, а одна тільки тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 недостатньою підставою для взяття його під варту. Доказів, які давали б підстави вважати більш м`які запобіжні заходи нездатними запобігти іншим заявленим ризикам - незаконного впливу на свідків, експертів, знищення чи пошкодження документів, які, до того ж, зберігаються не в ДП «Ужгородське ЛГ» і на технічних носіях інформації, вилучення яких впродовж досудового розслідування труднощів не складало, вчинення підозрюваним злочинів, пов`язаних із спричиненням збитків природно-заповідному фонду України, ні слідчому судді ні апеляційному суду не надано і в апеляційній скарзі та в промові прокурора не наведено.

З матеріалів цього провадження вбачається, що ОСОБА_6 хоч і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проте має постійне місце проживання, сім`ю в якій двоє неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, не судимий.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний підтвердив відомості, викладені в запереченнях захисника і пояснив, що за час досудового розслідування, яке триває понад три роки, він не дав жодного приводу для сумніву в дотриманні ним процесуальних обов`язків, всіляко сприяє органам досудового розслідування, оскільки прагне довести свою невинуватість.

Цих доводів, а також наведених слідчим суддею в обґрунтування оскарженої ухвали прокурор не спростував, засобів, якими, на його думку, ОСОБА_6 , не перебуваючи під вартою, міг би перешкоджати кримінальному провадженню, не навів.

Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , потреби досудового розслідування, процесуальні можливості домашнього арешту з обмеженнями, застосованими слідчим суддею, переконують у тому, що такий ступінь втручання у права і свободи особи, на якому наполягав і продовжує наполягати прокурор, на час розгляду клопотання слідчим суддею і апеляційним судом, не був і не є виправданим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.05.2019 про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу в виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: