Справа № 754/5175/17 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2811/2019 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-14.06.1999 Баришівським районним судом Київської області за ч.2 ст.141 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
-30.07.2002 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.115, 71 КК України до 14 років позбавлення волі,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.153, ч.2 ст.152, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 09 жовтня 2019 року включно.

Таке рішення, суд мотивував тим, що судовий процес перебуває на початковій стадії, вагомість показань наданих потерпілою ОСОБА_10 , коли свідки та інші потерпілі не допитані, враховуючи тяжкість і кількість інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, за якими передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, дані про особу обвинуваченого, який законних і підтверджених джерел доходу не має, судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, а також життя та здоров`я, тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі, щодо якого в справі відсутні достатні дані про належні гарантії та міцні соціальні зв`язки, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, перешкоджання судовому провадженню, впливу на свідків та потерпілих, продовження вчинення правопорушень, тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, унеможливлення переховування від суду, впливу на учасників процесу, суд вважає необхідним строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжити на два місяці.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09.08.2019 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є винятковим запобіжним заходом та його можливо змінити на більш м`який, а саме домашній арешт, оскільки не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Таких факторів прокурором не наведено.
Наявність підозри в тому, що обвинувачений переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, знищить, сховає або спотворить речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливатиме на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення, продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ст.177 КПК України) ,- судом в ухвалі нічим не обґрунтовано.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення захисника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,
пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Так, відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст.331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.153, ч.2 ст.152, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, за якими передбачено покарання до 10 (десяти) років позбавлення волі, враховуючи тяжкість та кількість інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, характеризуючи дані особи обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, та наявність обґрунтованих ризиків, що обвинувачений може переховуватись від суду та може перешкоджати іншим чином судовому провадженню; враховуючи також ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, по справі не допитані потерпілі та свідки, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.
Доводи захисника про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є винятковим запобіжним заходом та його можливо змінити на більш м`який, а саме домашній арешт, оскільки не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Суд першої інстанції, як це слідує зі змісту судового рішення, визнав таким, що не зменшився від часу прийняття рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризик того, що ОСОБА_8 буде переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім того, в контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Колегія суддів вважає, що матеріали провадженні містять дані, які доводять існування ризику втечі обвинуваченого ОСОБА_8 , тому достатньо вмотивованим є висновок суду щодо необхідності тримання останнього під вартою, щоб завадити цьому.
Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу обвинуваченого та інші передбачені ч.1 ст.178 КПК України обставини, зокрема і ті на які посилається в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , суд навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.
Зважаючи на викладене, рішення суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11