Справа № 524/5550/19
Провадження № 1-кп/524/370/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002160 від 22.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області , українця , громадянина України, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, із середньо-спеціальною освітою , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2019 року о 00 год. 19 хв. , ОСОБА_4 , виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території парку «Миру», який розташований по вул. Миру, м. Кременчука, Полтавської області, через мобільний додаток «Приват24», встановленому на мобільному телефоні «iPhone SE», який йому надав його знайомий ОСОБА_5 для здачі в ломбард , увійшов до банківського рахунку № НОМЕР_1 «ПриватБанк», що належить потерпілому ОСОБА_6 , звідки шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих перерахував чотирма транзакціями грошові кошти на банківський рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , який належить його матері ОСОБА_7 , а саме о 00 год. 19 хв. 5000 грн., комісія 50 грн., о 00 год. 20 хв. 5000 грн. , комісія 50 грн., о 00 год. 21 хв. 4800 грн. , комісія 48 грн., о 07 год. 59 хв. 3400 грн., комісія 34 грн., на загальну суму 18 200 грн. Вподальшому ОСОБА_4 зняв грошові кошти у сумі 18200 грн. з банкомата «Приват Банк», який розташований за адресою:Полтавська область, м.Кременчук, вул. Київська, 63, використовуючи банківську карту своєї матері ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму ( разом з комісією банку) 18 382 гривень. З місця вчинення злочину зник , викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив , що 20.06.2019 року йому подзвонив його знайомий на ім,я ОСОБА_8 , запропонував зустрітися. Коли вони зустрілись в парку Миру м.Кременчука , його знайомий ОСОБА_8 йому розповів, що знайшов мобільний телефон і запропонував йому здати його у ломбард, щоб від його реалізаціїї отримати кошти . Коли він у знайомого взяв мобільний телефон , щоб подивитися на нього і розблокував мобільний телефон, то побачив на екрані телефону додаток «Приват24». Зайшовши у додаток він побачив, що там є грошові кошти і він вирішив перевести їх на картковий рахунок його матері ОСОБА_7 . Грошові кошти він зняв 4-ма транзакціями на загальну суму 18382 грн. Далі він взяв у своєї матері банківську картку , з якої в подальшому знімав грошові кошти, які витрачав на власні потреби, а саме на розваги , на позики своїм друзям. Мобільний телефон він після того, як зняв з карткового рахунку гроші, залишив на лавочці в Парку Мира м. Кременчука . Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 він визнає частково на суму 16382 грн., оскільки він частково відшкодував шкоду потерпілому, а саме 26.11.2019 року перевів на рахунок потерпілого 2000 грн. , також загальна суму , яку він викрав у потерпілого ОСОБА_6 складає 18 382 грн. , а не 18500 грн. , як зазначено у цивільному позові. У скоєному щиро кається, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився , надав у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука клопотання , в якому просив всі судові засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.. 185 ч.1 КК України проводити без його участі. Цивільний позов підтримує у повному обсязі . Просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. (а.с. 19)

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину середньої тяжкості і кваліфікує його дії за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався , стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_9 , який на суворому покаранні не наполягає, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчиненому злочині.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягався , частково відшкодував шкоду потерпілому , молодий вік обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлені.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи досудову доповідь органу з питань пробації на ОСОБА_4 , одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., так як відповідно до п.2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами , зазначено , що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо, а як встановлено у судовому засіданні обвинуваченийнеофіційно працює вантажником , його середньомісячний дохід складає приблизно 6000 грн. ,на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку немає.

Призначення такого покарання суд вважає відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 18500 грн., підлягає частковому задоволенню у сумі 16382 грн., відповідно до вимог ст.. 1166 ЦК України, оскільки із обвинувального акту вбачається , що у потерпілого ОСОБА_6 із його карткового рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» були викрадені грошові кошти у сумі саме 18382 грн., а суд відповідно до вимог ст.. 337 ч.1 КПК України проводить судовий розгляд справи лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Також як вбачається із квитанції №RC_USA7MKYCWU95J1R8XB3X від 26.11.2019 року обвинуваченим ОСОБА_10 на картковий рахунок потерпілого ОСОБА_6 були перераховані грошові кошти у сумі 2000 грн., як пояснив у судовому засіданні обвинувачений в рахунок відшкодування завданої злочином шкоди. Тому , суд з урахуванням викладенного , вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 16382 грн.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до вимог ст. 174 ч.4 КПК України суд приходить до висновку про скасування арешту, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.07.2019 року на банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ,яка належить ОСОБА_7 .

Речові докази по справі банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Кременчуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Полтавській області відповідно до ст.. 100 КПК України повернути ОСОБА_7 за належністю.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 16382 грн.

Скасувати арешт , який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.07.2019 року на банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ,яка належить ОСОБА_7 .

Речові докази по справі банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Кременчуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Полтавській області відповідно до ст.. 100 КПК України повернути ОСОБА_7 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: