Справа №701/1179/19
Провадження №1-кс/701/401/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: слідчого -судді -ОСОБА_1
за участю секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду данимз клопотанням про накладання арешту на майно.

В своєму клопотанні вказує на те, що слідчим відділення проводиться досудове слідство за фактом того, що згідно інформації, що надійшла від Вікторівської сільської ради Маньківського району невстановленими особами, без відповідних документів проведено обробіток двох земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:0057, площею 10,2180 га., :02:002:0058 площею 20,0003 га. Згідно огляду місця події на вказаних земельних ділянках виявлено посів сільськогосподарської культури кукурудзи.

22.05.2019 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, а саме: самовільне зайняття земельної ділянки.

03.09.2019 року проведено огляди місця події, зокрема вищевказаних земельних ділянок під час якого було встановлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:002:0057, площею 10,2180 га., :02:002:0058 площею 20,0003 га., що знаходяться за межами населеного пункту с. Вікторівка в адміністративних межах Вікторівської сільської ради знаходяться посіви кукурудзи.

03.09.2019 року слідчим Маньківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , винесено постанову про визнання земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0057, площею 10,2180 га., та насаджень зернової культури, а саме: кукурудзи, яка посіяна на даний момент на вище вказаній земельній ділянці, а також земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0058 площею 20,0003 га., та насаджень зернової культури, а саме: кукурудзи, яка посіяна на даний момент на вище вказаній земельній ділянці, речовим доказом у кримінальному провадженні №0000037 та приєднання його в цій якості до матеріалів даного провадження у відповідності до положень ст. ст. 98, 100 та 110 КПК України, оскільки дані предмети являються доказами вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вищевикладене, з метою встановлення істини та вирішення питання згідно чинного законодавства та встановлення дійсного власника, або ж користувача на дане майно слід накласти арешт.

Слідчий СВ Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області в судовому засіданні підтримав дане клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання .

Відповідно до ч. 2 ст.172 КПК України слідчий-суддя клопотання про арешт майна яке не було тимчасово вилучене розглядає без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали, встановив, що із клопотання вбачається, що невстановленими особами, без відповідних документів проведено обробіток двох земельних земельних ділянок, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0057 площею 10,2180 га., та земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0058 площею 20,0003 га., без діючих договорів оренди та інших правовстановлюючих документів, що знаходяться за межами населеного пункту с. Вікторівка в адміністративних межах Вікторівської сільської радиі на даних ділянках знаходяться посіви кукурудзи.

03.09.2019 року слідчим Маньківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , винесено постанову про визнання земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0057, площею 10,2180 га., та насаджень зернової культури, а саме: кукурудзи, яка посіяна на даний момент на вище вказаній земельній ділянці, а також земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0058 площею 20,0003 га., та насаджень зернової культури, а саме: кукурудзи, яка посіяна на даний момент на вище вказаній земельній ділянці, речовим доказом у кримінальному провадженні №0000037 та приєднанно дане майно в цій якості до матеріалів даного провадження, оскільки дані предмети являються доказами вчинення кримінального правопорушення.

22.05.2019 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, а саме: самовільне зайняття земельних ділянок.
Ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),- чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки в матеріалах клопотання відсутня будь-яка інформація проте, що дана земельна ділянка визнана речовим доказом в даному кримінальному провадженні. В матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання даної земельної ділянки та посіву зернових культур речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Приписами ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У матеріалах клопотання відсутні відомості про місце знаходження, чи адреси осіб, які користуються даними земельними ділянками чи користувалися в минулі періоди. Також в клопотанні не заначено кількість, вагу сільськогосподарської культури (кукурудза), порядок її зберігання, час збору врожаю та місце його зберігання із зазначеням відповідальних осіб.

Згідно довідки Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 07.05.2019 року №318 вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0057 та :02:002:0058, станом на сьогодні 05.09.2019 року дані земельні ділянки використовуються не встановленими особами, проте в клопотанні відсутні докази того, що дані земельні ділянки належать саме до земель Вікторівської сільської ради Маньківського району.
Крім того в матеріалах клопотання відсутня інформація про те, чи сплачують на даний час невстановленні особи орендну плату за користуванням земельними ділянками власнику земельної ділянки.

Також відсутня інформація, щодо того чи перебували дані земельні ділянки в оренді в минулі періоди, відсутнє також в клопотанні і зазначення способу арешту даного майна, порядок його зберігання та не зазначено відповідальних осіб за збереження даного майна.

Підстав застосування положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя не вбачає.

Вищевикладене дає підстави слідчому судді вважати, що матеріалами клопотання та ініціатором клопотання належним чином не доведено та не підтверджено допустимими та достовірними доказами взагалі факт перебування чи не перебування даної земельної ділянки в оренді чи самовільному її використанні певними особами.

Слідчий суддя вбачає підстави вважати доводи слідчого необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки на даний час на підставі доказів поданих ініціатором клопотання слідчий-суддя позбавлений у відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України можливості належним чином врахувати при вирішенні питання про арешт майна належну правову підставу для арешту, можливість використання майна як доказу, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, що фактично виключає можливість задоволення даного клопотання..

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий-суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0057 площею 10,2180 га. і насадження зернової культури (кукурудзи), які знаходяться на даній земельній ділянці та на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0058 площею 20,0003 га., і насадження зернової культури (кукурудзи), які знаходяться на даній земельній ділянці - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Ухвала виготовлена та оголошена 10.09.2019 р.

Слідчий суддяОСОБА_1