УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2019 року

м. Київ
справа № 497/329/18

провадження № 51-3693ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГНУМ ТРЕЙД ЛТД» (далі ТОВ «МАГНУМ ТРЕЙД ЛТД») ОСОБА_4 на ухвалу судді Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
Суть питання
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення, слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ухвалою від 03 квітня 2019 року відмовив у задоволенні клопотання директора ТОВ «МАГНУМ ТРЕЙД ЛТД» ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді цього ж суду у справі 497/329/18, провадження № 1-кс/497/105/19 від 12 березня 2019 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Суддя Одеського апеляційного суду ухвалою від 22 квітня 2019 року, керуючись ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Не погоджуючись з ухвалою судді апеляційного суду ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись, на його думку, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції Українивідносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Так, згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК.

При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК, зокрема про скасування арешту майна чи відмову в цьому, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Виходячи з наведеного, арешт майна передбачає встановлення певного обмеження прав особи щодо вільного володіння майном, на яке накладається арешт, повне або часткове скасування арешту, у свою чергу, повністю або в певній частині поновлює права особи щодо відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Таким чином, в аспекті положень ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Отже суддя Одеського апеляційного суду, постановляючи ухвалу від 22 квітня 2019 року, дійшов правильного висновку про те, що ухвала слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 03 квітня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, не підлягає апеляційному оскарженню.
З урахуванням наведеного Верховний Суд констатує, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
При цьому посилання прокурора на правові висновки, які містяться в постанові Великої палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к та постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к, є безпідставним, оскільки в цих висновках йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів, які не передбачені КПК, тоді як в цій справі слідчий суддя розглянув клопотання і ухвалив рішення відповідно до ст. 174 КПК.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою директора ТОВ «МАГНУМ ТРЕЙД ЛТД» ОСОБА_4 на ухвалу судді Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3