Справа № 161/4148/19 Провадження №11-сс/802/260/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «Синергія 1999» - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2019 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000894),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2019 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події, 07 березня 2019 року за адресою: село Городище Луцького району, вул. Миру, 1б, а саме, металеву ємність без маркувальних позначок місткістю близько 15 куб.м. та пульт управління видачею пального, власником та фактичним володільцем якого є ТОВ «ВВС», в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000894, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.
В поданій апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, ТОВ «Синергія 1999» є власником арештованого майна та постачальником дизельного палива, арештоване майно на підставі договору суборенди передано ФОП ОСОБА_10 . Також зазначає, що вказане майно сертифіковане, а паливо відповідає усім стандартам якості. Вказує на те, що арештоване майно немає ніякого відношення до даного кримінального провадження, яке розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника власника майна ОСОБА_8 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 12 жовтня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000894 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Луцького району в продовж 2015-2018 років суб`єкти господарювання займаються незаконною господарською діяльністю, а саме неправомірно без відповідних дозвільних документів реалізовують нафтопродукти через мережу підпільних АЗС з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що становить загрозу життю людей.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2019 року надано дозвіл на проведення огляду земельної ділянки та всіх споруд які на ній розміщені, що знаходяться за адресою село Городище Луцького району, вул. Миру, 1б, які перебувають у власності ТОВ «ВВС».

Згідно до протоколу огляду місця події від 07 березня 2019 року, під час обшуку за вказаною адресою, було виявлено та вилучено металеву ємність без маркувальних позначок місткістю близько 15 куб.м. та пульт управління видачею пального, власником яких є ТОВ «Синергія 1999».
08 березня 2019 року заступник начальника СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене вилучене майно.
На переконання слідчого судді суду першої інстанції вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить відомості про здійснення саме такої діяльності, котра за своїми особливостями, при порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, може створити загрозу загибелі людей, а тому слід арештувати його з метою забезпечення збереження речових доказів.

Однак колегія суддів з такими висновками слідчого судді погодитись не може.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно витягу ЄРДР вбачається, що проводиться досудове розслідування щодо порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, тобто за ч. 1 ст. 272 КК України.

Статтею 272 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Тобто, безпосереднім об`єктом даного злочину є виконання робіт (виробнича діяльність) з підвищеною небезпекою, а також настання наслідків. Виробництво або підприємство це місце де відбувається процес виготовлення продукції або створення матеріальних благ.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України 12.06.2009 N 7 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва» поняття "шкода здоров`ю потерпілому" (частина перша статті 271, частина перша статті 272, частина перша статті 273, частина перша статті 274, частина перша статті 275 КК України охоплює випадки, пов`язані із заподіянням особі середньої тяжкості чи легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Як поняття "загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків" (частина перша статті 272, частина перша статті 273, частина перша статті 274, частина перша статті 275 КК України необхідно розуміти такі зміни у стані виробничих об`єктів, підприємств, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди вказаним у цих статтях благам.

Як "інші тяжкі наслідки" (частина друга статті 271, частина друга статті 272, частина друга статті 273, частина друга статті 274, частина друга статті 275 КК України слід розуміти випадки заподіяння тяжких тілесних ушкоджень хоча б одній людині, середньої тяжкості тілесних ушкоджень двом і більше особам, шкоди у великих розмірах підприємству, установі, організації чи громадянам, а так само тривалий простій підприємств, цехів або їх виробничих дільниць.

Крім того, суб`єкт даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, в рамках якого і був проведений огляд і вилучення майна, є спеціальний. Ним є особа яка зобов`язана дотримувати правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. Обов`язки з дотримання правил можуть покладатися на особу у зв`язку із обійманою посадою чи виходячи з характеру виконуваної роботи.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та було встановлено в ході апеляційного розгляду, вилучене під час огляду майно зберігалось на території ТОВ «ВВС», яке перебувало у користуванні ФОП « ОСОБА_10 » та належить ТОВ «Синергія 1999». При цьому матеріали справи не містять жодних доказів які б вказували на те, що на ТОВ «Синергія 1999», власника вилученого майна, був покладений обов`язок щодо дотримання правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві, тобто, що вона є безпосереднім суб`єктом злочину передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Таким чином, оскільки стороною обвинувачення не доведена обґрунтована підозра вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, за фактом якого внесені відомості в ЄРДР, та за вказаних обставин наявність складу цього кримінального правопорушення, тому апеляційний суд відзначає, що у даному випадку достатніх правових підстав для арешту майна ТОВ «Синергія 1999» в рамках кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, у слідчого судді не було, а тому висновки суду про необхідність задоволення клопотання слідчого є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

За таких умов, з урахуванням положень ст.ст. 407, 409 КПК України, ухвала слідчого судді є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Синергія 1999» - ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2019 року про накладення арешту на майно скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання начальника СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: