Справа № 333/4155/19
Провадження № 1-в/333/210/19
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника лікарні ОСОБА_4 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_5
особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 перебуває на примусовому стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 19 грудня 2018 року з діагнозом: «Хронічний шизофреноподібний розлад внаслідок енцефалопатії складного генезу (посттравматична, токсична)».
16 травня 2018 року ОСОБА_6 вчинив правопорушення.
11 липня 2018 року був оглянутий первинною амбулаторною судово - психіатричною експертною комісією, за висновком якої встановлено, що ОСОБА_6 виявляв та виявляє ознаки психічного розладу у вигляді органічного шизофреноподібного розладу, не міг усвідомлювати свої дії й керувати ними.
07 серпня 2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_6 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричний заклад із звичайним наглядом.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2019 року примусове лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом були продовженні через нестабільність психічного стану.
12 липня 2019 року ОСОБА_6 був в черговий раз оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: «Хронічний шизофреноподібний розлад внаслідок енцефалопатії складного генезу (посттравматична, токсична)», та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан пацієнта залишається нестабільним, зберігають акту альність галюцинаторно-маячні переживання. Критики до хвороби та скоєного суспільно-небезпечного діяння немає. У зв`язку з чим ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву.
Лікар психіатр Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР суду пояснив, що психічний стан ОСОБА_6 залишається нестабільним, тому останній потребує подальшого лікування у примусовому порядку.
Особа, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 проти задоволення заяви заперечував, просив змінити примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку.
Захисник адвокат ОСОБА_7 , що представляє інтереси ОСОБА_6 також просив змінити примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку.
Прокурор ОСОБА_3 проти продовження примусових заходів медичного характеру не заперечувала.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Право людини на медичну допомогу закріплено у ст.ст. 3, 49 Конституції України. Водночас Законом України «Про психіатричну допомогу» передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомлення згоди особи.
Згідно зі ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.
Судом встановлено, що 07 серпня 2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричний заклад із звичайним наглядом.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2019 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 були продовженні.
За висновком комісії лікарів психіатрів № 433 від 12 липня 2019 року ОСОБА_6 встановлено діагноз «Хронічний шизофреноподібний розлад внаслідок енцефалопатії складного генезу (посттравматична, токсична)». Вказано, що на проведеному лікуванні психічний стан пацієнта залишається нестабільним, зберігають актуальність галюцинаторно-маячні переживання. Критики до хвороби та скоєного суспільно-небезпечного діяння немає, через що ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
З огляду на вищевикладене, оскільки стан здоров`я ОСОБА_6 залишається нестабільним, останній потребує продовження лікування, суд дійшов висновку щодо можливості продовження застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, ст.ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Повний текст ухвали суду складене 24 липня 2019 року.
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1