Справа № 755/9680/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000179 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого: ТОВ «Готель Менеджмент», консьєржем, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 23.02.2019 року, приблизно о 06 годині 43 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_1 (литовської реєстрації), рухався проїзною частиною вулиці Алма-Атинської, зі сторони вулиці Рогозівської, у напрямку вулиці Макаренка, в місті Києві, зі швидкістю 80,64 км/год.+ 3. 23 км/год, яка перевищувала максимально допустиму на даній ділянці дороги 50 км/год., наближався до заокруглення проїзної частини вліво. У салоні вказаного автомобіля, серед інших пасажирів, на задньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей час, на зупинці громадського транспорту «вулиця Рогозівська», розташованій справа від проїзної частини, за ходом руху вищевказаного автомобіля, біля будинку № 105/2, за вулицею Алма-Атинська, у м. Києві перебувала пішохід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_1 (литовської реєстрації), відволікся від керування транспортним засобом, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю, яка значно перевищувала максимально дозволену 50 км/год., наближаючись до заокруглення проїзної частини вліво, не зміг відповідно зреагувати на зміну конфігурації дороги, щоб зупинити транспортний засіб в межах її видимості, не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого, навпроти будинку №150/2, за вулицею Алма-Атинська, у м. Києві, загрожуючи життю та здоров`ю громадян, виїхав за межі проїзної частини на зупинку громадського транспорту «вулиця Рогозівська», де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 та в подальшому автомобіль рухаючись у неконтрольованому стані, скоїв наїзд на електроопору міського освітлення, розташовану справа від проїзної частини.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КМКЛШМД, а пасажир автомобіля ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер у кареті швидкої медичної допомоги дорогою до лікувального закладу.

При дослідженні трупа громадянина ОСОБА_10 , знайдені такі тілесні ушкодження: переломи 2-9 ребр праворуч та 2-11 ребр ліворуч за декількома анатомічними лініями, крововилив у клітковину середостіння , розрив просвіту грудної аорти, крововиливи в тканину легень, двобічний гемоторакс (1900 мл.), розрив діафрагми ліворуч, крововилив в жирову капсулу лівої нирки. Крововиливи в брижі кишечника. Садно на передній поверхні правого колінного суглоба. Вказані ушкодження, як такі, що мають ознаки небезпеки для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Дата утворення ушкоджень відповідає 23.02.2019 р. Розташування та морфологічні особливості зовнішніх та внутрішніх ушкоджень вказують на те, що вони виникли при контактах тіла постраждалого з тупими предметами, якими можуть бути елементи оздоблення салону автотранспортного засобу «Ауді» у момент його зіткнення з перешкодою внаслідок інерційних рухів тіла постраждалого та можливих стиснень грудної клітини деформованими поверхнями автотранспортного засобу. До смерті ОСОБА_10 призвела травма грудної клітини у вигляді множинних переломів ребр з ушкодженням аорти та внутрішніх органів. На це вказують виявлені ушкодження, а також малокрів`я органів, об`єми крововтрати та слабка вираженність трупних плям. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа ОСОБА_10 знайдений етиловий спирт у концентрації 2.03 проміле. Зазначена концентрація етилового спирту вказує на те, що перед настанням смерті ОСОБА_10 міг перебувати у стані легкого алкогольного сп`яніння.

Під час дослідження медичної документації ОСОБА_11 виявлено прооперований перелом правої великогомілкової кістки, що загоюється. Перелом виник від дії тупого предмету, можливо при обставинах та у час зазначений в «Ухвалі», має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості не має зв`язку із причиною настання смерті ОСОБА_11 . Смерть ОСОБА_11 , 1945 року народження, настала від захворювання: хронічної ішемічної хвороби серця з розвитком серцевої недостатності. Причина настання смерті не перебуває у причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями отриманими нею під час дорожньо-транспортної пригоди.

У даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 12.1 та 12.4 ПДР України. З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам пункту 12.1 ПДР України.

Виходячи з даних відео файлу «1.mp4» та технічних характеристик автомобіля «Audi А4», швидкість автомобіля «Audi А4» д.н.з. НОМЕР_1 складає 80, 64 км/год. + 3. 23 км/год.

Крім того в ході досудового розслідування в діях ОСОБА_5 виявлено порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б» Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся показавши, що 23.02.2019 року, приблизно о 06 годині 43 хвилин, він керуючи технічно справним автомобілем «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю, приблизно 80 км/год., проїзною частиною вулиці Алма-Атинської, зі сторони Рогозівської, у напрямку вулиці Макаренка, в місті Києві, у салоні його автомобіля, сиділи пасажири, на задньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_10 . Наближаючись до заокруглення проїзної частини, він відволікся, внаслідок чого виїхав на зупинку громадського транспорту «вулиця Рогозівська», де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , після чого скоїв наїзд на електроопору міського освітлення. Внаслідок ДТП ОСОБА_11 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.

Цивільний позов визнав частково, оскільки у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди перерахував ОСОБА_12 21 100 гривень 00 копійок.

Представник потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_9 у судовому засіданні просив цивільний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 21 058 гривень 93 копійки та 50 000 гривень 00 гривень моральної шкоди.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій, смерть потерпілого, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, працює, за місцем роботи та військової служби характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, уперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Із огляду на грубість порушення ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, суд також вважає за доцільне застосувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 про відшкодування 21 058 гривень 93 копійки матеріальної та 50 000 гривень 00 копійок моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням /а.п. 34-40/, суд виходить до наступного.

Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст.1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпіла та цивільний позивач вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить та керується роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами.

У судовому засіданні судом було встановлено, що потерпілій/цивільному позивачу було завдано моральну (немайнову) шкоду.

За таких обставин, враховуючи думку учасників процесу в частині наявності моральної /немайнової/ шкоди у потерпілої, яка була завдана кримінальним правопорушенням, суд визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань, фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне задовольнити вимоги потерпілої/цивільного позивача.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 21 058 гривень 93 копійки, то згідно з ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Нормою ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та підтверджено в ході судового розгляду квитанціями та чеками, матеріальна шкода потерпілої та цивільного позивача становить 1 616 гривень 47 копійок та складається з вартості понесених останньою витрат на лікування ОСОБА_11 , а саме: придбання ліків та обстеження на СКТ /т.1 а.п.35, 40/.

Що стосується стягнення витрат за товарним чеком, сплати за ритуальні послуги у сумі 16 367 гривень 00 копійок та чеком Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи трупів у сумі 1 116 гривень 30 копійок /т.1 а.п.37,39/, то згідно висновку експерта №022-83-764-2019 від 14.05.2019 року, смерть ОСОБА_11 , 1945 року народження настала від захворювання: хронічної ішемічної хвороби серця з розвитком серцевої недостатності. Причина настання смерті не перебуває у причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями отриманими нею під час дорожньо-транспортної пригоди, з цих підстав відшкодування понесених витрат задоволенню не підлягають.

Крім того, щодо витрат зазначених у чеку резервуванні №662136 від 28.02.2019 року на суму 3 048, 95 гривень, товарному чеку №10501680 від 28.02.2019 року на суму 4 042,46 гривень та товарному чеку №10413030 від 28.02.2019 року, то потерпілою/цивільним позивачем не надано належних доказів сплати вказаних витрат, оскільки надані товарні чеки не відповідають вимогам положення

про форму та зміст розрахункових документів затверджених Наказом

Міністерства фінансів України 21.01.2016 № 13.

Як вбачається з заяви на приймання переказу від 04.10.2019 року ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди перерахував ОСОБА_12 21 100 гривень 00 копійок.

Із огляду на вищевказане суд враховує вимоги розумності та справедливості, необхідності дотримання норм чинного законодавства щодо їх меж, а тому при визначенні розміру матеріальної та моральної шкоди з урахуванням майнового стану обвинуваченого, вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 30 500 гривень 00 копійок, у іншій частині позовних вимог відмовити.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді застави.

Після набрання законної сили вироком суду, грошові кошти, внесені в якості застави за ОСОБА_5 , відповідно до квитанції №590, дата операції 25.02.2019 року, в розмірі 38 420 /тридцять вісім тисяч чотириста двадцять/ гривень 00 копійок, повернути заставодавцю ОСОБА_13 .

Речові докази у кримінальному провадженні: CD-R диск із заводським маркуванням «Verbatim», 700 mb, 80 min» на якому міститься 1 /один/ медіафайл С15 (15), 1 mр, з камери зовнішнього відео спостереження, об`ємом 303 КБ, який було надано ТОВ «Гледфарм ЛТД», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 58 - залишити при матеріалах кримінального провадження; змиви дистильованою водою на стерильну паличку з ручки передніх лівих дверей з зовнішньої сторони автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); змиви дистильованою водою на стерильну паличку з ручки передніх правих дверей з зовнішньої сторони автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); змиви дистильованою водою на стерильну паличку з важеля перемикання передач автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); змиви дистильованою водою на стерильну паличку з поверхні керма автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); змиви дистильованою водою на стерильну паличку з ручки передніх лівих дверей з внутрішньої сторони автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); змиви дистильованою водою на стерильну паличку з поверхні панелі приладів автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); змиви дистильованою водою на стерильну паличку з поверхні ключа запалювання автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); змиви дистильованою водою на стерильну паличку з ручки передніх правих дверей з внутрішньої сторони автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); змиви дистильованою водою на стерильну паличку з ручки стоянкового гальма автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); мікронашарування з поверхні переднього лівого сидіння автомобіля» Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); мікронашарування з поверхні переднього правого сидіння автомобіля» Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); мікронашарування з внутрішньої сторони пошкодженої частини вітрового скла з лівої сторони автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); систему безпеки автомобіля, подушку безпеки з переднього лівого сидіння автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація); ключ замка запалювання чорного кольору з брелком червоного кольору у вигляді рукавиці з написом «Fighglog»; слід папілярного узору з стійки між передніми та задніми сидіннями автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація), які зберігаються у камері зберігання речових доказів ГУ НП у м. Києві знищити; автомобіль «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_1 (литовської реєстрації) залишити у володінні власника ОСОБА_5 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задовольнити частково /а.п. 34-40/.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 30 500 гривень 00 копійок, у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в розмірі 11 388 гривень 36 копійки за проведення експертиз №12-2/594 від 05.04.2019 року, 12-1/702 від 06.05.2019 року, 23-3/109 від 23-3/109 від 20.05.2019 року, №022-61-472-2019 від 17.04.2019 року, №022-83-764-2019 від 14.05.2019 року, 042-675-2019 від 12.04.2019 року, на користь держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.03.2019 року, а саме: з автомобіля «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_1 (литовська реєстрація), який знаходиться у користуванні ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: