Дата документу 27.05.2019 Справа № 320/3247/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/3247/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/474/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 травня 2019 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000020 від 25 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: на автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від замка запалювання автомобіля «Skoda Octavia», картка «А-Банк» НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , картка «Ощадбанк» НОМЕР_4 , «Приватбанк» НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , грошові кошти в сумі 1456 гривень, мобільний телефон «Samsung Galaxy S8 Plus» мобільний телефон «Metro PCS», газовий балон «Терен».

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що приблизно у жовтні 2018 року ОСОБА_9 отримала страхову виплату у розмірі 40 000 доларів США за смерть цивільного чоловіка ОСОБА_10 , про що ОСОБА_11 був обізнаний.
Цього ж місяця 2018 року, більш точний час та дата слідством не встановлені, ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_9 та попрохав з ним зустрітися. В ході зустрічі останній познайомив ОСОБА_9 з ОСОБА_12 , який висунув вимогу передати йому з ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США.
У подальшому, будучи обізнаними про наявність у ОСОБА_9 грошових коштів, у ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 та іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_9 , а саме грошовими коштами в розмірі 4 000 доларів США.
З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими особами, розробили злочинний план, спрямований на вимагання грошових коштів від ОСОБА_9 шляхом погроз знищення індивідуального майна та фізичного насильства шляхом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Так, відповідно до заздалегідь розробленого плану ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші особи розподілили між собою ролі, а саме: ОСОБА_12 повинен був чинити психологічній тиск, ОСОБА_11 повинен був отримувати грошові кошти під особисті гарантії припинення тиску, інші особи повинні були вчиняти дії з метою пошкодження та знищення майна ОСОБА_9 , та вчиняти погрози спричинення насилля над потерпілою, з метою спонукання її до передачі вищезазначеної суми грошових коштів, яка в подальшому була визначена останніми як 5000 доларів США та вчинити дії щодо передачі грошових коштів вказаним особам на їх вимогу.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на вимагання чужого майна, діючи з прямим умислом, ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 24.04.2019 приблизно о 13 год. 50 хв., прибув на автомобілі «SKODA OCTAVIA-A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ОСОБА_12 та іншими особами в раніше визначене ними місце, біля будинку №24 по пр. Металургів, м. Запоріжжя, де залишивши вказаний автомобіль зустрівся з ОСОБА_9 та висунув їй вимогу, з метою отримання раніше вимаганої суми в розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно 133 440 гривень, згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.04.2019.
У свою чергу, ОСОБА_9 , сприймаючи раніше висунуті погрози насильства над собою, а також знищення її майна, будучи наляканою та поставленою в умови за яких відмова від передачі грошових коштів ОСОБА_11 , які вимагав останній, може призвести до небажаних наслідків для неї, а тому погодилась на незаконні вимоги ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щодо передачі грошей.
Виконуючи злочинні вимоги ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших осіб 24.04.2019, приблизно о 14 год. 00 хв. знаходячись в салоні автомобілю «Опель Астра», р/н. НОМЕР_10 , на проїжджій частині біля буд. №24, розташованого по пр. Металургів, м. Запоріжжя, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими особами, надавши гарантії особистої безпеки ОСОБА_13 та її майну, якщо будуть виконані їх вимоги щодо передачі раніше обумовленого розміру грошових коштів. Сприймаючи раніше висунуті погрози реально, ОСОБА_9 передала ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно 133 440 гривень, згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.04.2019, після чого останні були затримані.
Таким чином, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими особами, одержали від ОСОБА_9 грошові кошти, які належали останній, в особливо великих розмірах на загальну суму 5 000 доларів США, що еквівалентно 133 440 гривень, згідно офіційного курсу НБУ.
Посилаючись на те, що вказане майно має значення доказу в кримінальному провадженні № 0000020, з метою недопущення подальшого продажу, використання, переховування, а також знищення майна під час проведення досудового розслідування, слідчий просив накласти арешт на вказане майно, і вказане клопотання було задоволено слідчим суддею.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , ключів від замку запалювання автомобіля «Skoda Octavia», які належать ОСОБА_14 та в цій частині відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_14 належне йому майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно, до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вилучений, належний ОСОБА_14 , транспортний засіб «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 підпадає під визначення тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з матеріалів справи та з самої ухвали суду про арешт майна, належний ОСОБА_14 , транспортний засіб «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 було тимчасово вилучено 24.04.2019 року.

Згідно з вимогами КПК України, з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий повинен був звернутись до суду не пізніше наступного дня, тобто 25 квітня 2019 року. Але, як вбачається з матеріалів справи з вказаним клопотанням до слідчого судді слідчий у справі звернувся з пропуском вказаного строку. Тобто арешт на належне ОСОБА_14 майно було накладено незаконно та необґрунтовано, з пропущенням процесуальних строків.

В своїй ухвалі слідчий суддя не зазначив, які докази, які матеріали справи вказують на те, що вилучений, належний ОСОБА_14 , транспортний засіб «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Також ухвала слідчого судді не містить доведення ризиків щодо такого майна, зокрема щодо його збереження як речового доказу.

При цьому поза-увагою слідчого судді залишилась та обставина, що відповідно до вимог закону, не ОСОБА_14 повинен довести відсутність критеріїв, зазначеним у статті 98 КПК України, а слідчий та прокурор, повинні довести їх наявність, шляхом належного мотивування свого клопотання про арешт майна та надання суду відповідних належних доказів.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апелянт посилається на те, що він не був присутнім під час розгляду справи. Оскаржувану постанову він отримав 10.05.2019 року, що унеможливило подання апеляційної скарги у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 395 КПК, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що клопотання слідчого розглядалося без власника майна або його представника, копію ухвали адвокатом ОСОБА_7 було отримано 10.05.2019 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження пропущений не був, тому апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідача по справі, представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який вважав ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просив її скасувати, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Доводи представника власника майна в апеляційній скарзі про те, що слідчим суддею в клопотанні не наведено достатніх підстав для накладення арешту на автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_14 , є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 24.04.2019 приблизно о 13 год. 50 хв., прибув на автомобілі «SKODA OCTAVIA-A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ОСОБА_12 та іншими особами в раніше визначене ними місце, біля будинку №24 по пр. Металургів, м. Запоріжжя, де залишивши вказаний автомобіль зустрівся з ОСОБА_9 та висунув їй вимогу, з метою отримання раніше вимаганої суми в розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно 133 440 гривень, згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.04.2019.
Тобто підозрювані прибули на цьому автомобілі для вимагання грошей у потерпілої ОСОБА_9
24.04.2019 року під час проведення обшуку зазначеного автомобіля було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від замка запалювання автомобіля «Skoda Octavia», картка «А-Банк» НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , картка «Ощадбанк» НОМЕР_4 , «Приватбанк» НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , грошові кошти в сумі 1456 гривень, мобільний телефон «Samsung Galaxy S8 Plus» мобільний телефон «Metro PCS», газовий балон «Терен».

Дані свідоцтво, ключі від замка запалювання, автомобіль, картки та гроші були вилучені, оскільки є предметом кримінального правопорушення та в подальшому їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключі від замка запалювання та автомобіля предметом злочину та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та автомобіль, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника власника майна з приводу пропуску строку на звернення до слідчого судді із клопотанням, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно матеріалів провадження обшук автомобіля було здійснено на підставі ухвали слідчого судді від 23 квітня 2019 року у провадженні № 1кс/320/2155/19 і завершено 24 квітня 2019 року о 18.03 години. Із клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до суду 26 квітня 2019 року.

Згідно абзацу 2 частини 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилученням майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт майна повинно бути подано слідчим, прокурором, протягом 48 годин після вилучення такого майна.

Отже наведене свідчить, що слідчим не було пропущено строк для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року, - без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника - адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 травня 2019 року про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 25 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4