Провадження № 1-кс/752/8584/19
У Х В А Л А

01.11.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000777 від 20.08.2018 р.,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000777 від 20.08.2018 р., а саме: зняття арешту з грошових коштів в сумі 60000 доларів США та 1160 Євро, вилучених під час проведення обшуку 19.07.2019 р. в кабінеті № 405 за адресою: м.Київ, вул.Тампере, 13-б та зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУ НП у м.Києві повернути власнику майна зазначені грошові кошти.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_5 від 25.07.2019 р. задоволено клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти в сумі 60000 доларів США та 1160 Євро, які вилучені під час проведення обшуку 10.07.2019 р. в кабінеті № 405 за адресою: м.Київ, вул.Тампере, 13-б.

Зазначений арешт заявник вважає необґрунтованим, оскільки арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів у справі.

Разом з тим, в межах кримінального провадження було повідомлено про підозру ОСОБА_7 за ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, хоча грошові кошти вилучені на робочому місці ОСОБА_4 і є її особистими накопиченнямир.

Оскільки грошові кошти, вилучені з робочого столу ОСОБА_4 не містять ознак речових доказів, не стосуються кримінального провадження, заявник просить арешт скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, скасувавши арешт з грошових коштів, які вилучені на робочому місці ОСОБА_4 , оскільки вони не є речовими доказами у кримінальному провадженні, належать ОСОБА_4 , яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 0000777 від 20.08.2018 р.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. про місце і час його розгляду повідомлялись належним чином.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що СУ ГУ НП у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000777 від 20.08.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, а ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

19.07.2019 р. у даному кримінальному провадженні було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в столі заступника директора ТОВ «Контроль за будівництвом та технаглядом» ОСОБА_4 було вилучено грошові кошти в сумі 60000 доларів США та 1160 Євро.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 25.07.2019 р. ОСОБА_5 накладено арешт на вилучені грошові кошти, оскільки вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. Їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За змістом вказаної норми закону, а також положень ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Зі змісту постанови слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти вбачається, що метою для застосування даних заходів забезпечення кримінального провадження було збереження речових доказів.
В силу положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набути кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування після вирішення питання щодо накладення арешту на вилучені 19.07.2019 р. на робочому місці ОСОБА_4 грошові кошти органом досудового розслідування не здобуто доказів на підтвердження того, що вилучені кошти в сумі 60000 доларів США та 1160 Євро були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин слідчому судді не надано.
Також, у органу досудового розслідування на час розгляду клопотання про скасування арешту з майна відсутні докази, що вилучені грошові кошти містять на собі сліди злочину, є знаряддям або предметом вчинення злочину.
ОСОБА_4 не є підозрюваною у кримінальному провадженні 0000777 від 20.08.2018 р., де ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, а ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

З огляду на викладене, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти не містять ознаки речових доказів.
Належність ОСОБА_4 вилучених грошових коштів підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15.08.2013 р., Довідкою про нарахування відсотків по банківському вкладу,
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування арешту з грошових коштів в сумі 60000 доларів США, 1160 Євро, які належать ОСОБА_4 , оскільки арешт був накладено не обґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 376, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000777 від 20.08.2018 р. задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 25.07.2019р. у справі № 752/20783/18 на грошові кошти в сумі 60000 доларів США, 1160 Євро, які належать ОСОБА_4 .

Зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУ НП у м.Києві вирішити питання про повернення ОСОБА_4 вилучених в ході проведення обшуку 19.07.2019 р. грошових коштів в розмірі 60000 доларів США, 1160 Євро.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя