ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3174/19 Справа № 176/2232/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, до затримання не працюючого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 28 лютого 2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 29 травня 2019 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 01 березня по 31 березня 2017 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні спільного подання начальника ДУ Жовтоводська виправна колонія (№ 26) та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання мав позитивну поведінку, але під час утримання в Дніпропетровській УВП №4 мав стягнення, на виробництві установи не працевлаштований, враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів, загальний строк призначеного покарання 4 роки 3 місяці та значний не відбутий строк, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, наявність лише одного заохочення протягом 2019 року, суд вважав, що засуджений на даний час не довів повністю своє виправлення, а його поведінка свідчить про те, що він лише стає на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі. Тому суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 .
Засуджений ОСОБА_6 не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить його скасувати, застосувати вимоги ст. 81 КК України, та звільнити умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
Вказує, що працевлаштований на виробництві установи з моменту прибуття, а саме 01 червня 2017 року по 01 вересня 2018 року, за підсумками роботи був заохочений 27 грудня 2018 року та 22 липня 2019 року. У вільний від роботи час виконує роботи з благоустрою установи та прилеглої території.
За час відбування покарання не порушував режим утримання колонії. Посилання суду на наявність одного стягнення під час перебування в Дніпровській установі виконання покарань, безпідставні, оскільки за спливом часу стягнення погашено.
Вважає, що значна частина невідбутого покарання та відбування покарання за вчинення умисного корисного злочину, не може бути підставою для відмови в застосуванні підстав ст. 81 КК України.
Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог засудженого. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні подання.
Так, ОСОБА_6 засуджено 28 лютого 2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Зараховано термін попереднього ув`язнення з 13січня 2017 року по 28 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01 березня 2017 року по 31 березня 2017 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 06 травня 2017 року по даний час засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)».
Початок строку відбування покарання 13 січня 2017 року.
Кінець строку відбування покарання 29 січня 2021року.
За час перебування в Жовтоводській виправній колонії характеризується позитивно, працевлаштований на виробництві установи з 01 червня 2017 року по 01 вересня 2018 року Ливарне виробництво, виконує роботи з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, додаткового нагляду з боку представників адміністрації не потребує. До представників адміністрації установи ввічливий, тактовний.
Має охайний зовнішній вигляд, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, у взаємовідносинах з іншими засудженим не конфліктний.
Соціально-корисними зв`язками дорожить, підтримує зв`язку з рідними шляхом листування, отримує посилки.
Згідно довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_6 має п`ять заохочень від 28 грудня 2017 року, 18 квітня 2018 року, 31 липня 2018 року, 27 грудня 2018 року, 22 липня 2019 року за підсумками роботи, за виконання покладених обов`язків та за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці. Та одне стягнення від 27 січня 2017 року - за порушення режиму втримання, міжкамерний зв`язок.
Враховуючи викладене в сукупності, а також те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисних злочинів, тяжкість вчинених злочинів, значний період часу невідбутого призначеного покарання, та наявність лише одного заохочення за 2019 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поведінка засудженого на даний час не може свідчити про підтвердження його виправдання, оскільки є нестабільною.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що працею та поведінкою довів виправлення, колегія суддів вважає такими, що суперечать матеріалами справи.
Ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, належно вмотивованою та законною.
Процесуальних порушень, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення апеляційним переглядом справи не встановлено.
Отже, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні спільного подання начальника ДУ Жовтоводська виправна колонія (№ 26) та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4