Справа № 569/3885/13-к
У Х В А Л А

20 серпня 2019 року Головуючий суду присяжних
при Рiвненському мiському суді Рівненської області суддя ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000004 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.9, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ст.182, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.9, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ст.182 КК України, -

в с т а н о в и в:

Відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 13 червня 2019 року строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 продовжено до 24 години 00 хвилин 31 серпня 2019 року включно.

Оскільки до спливу продовженого строку судове провадження не може бути завершено, суд виніс на розгляд учасників питання, передбачене ст.331 КПК України про скасування або зміну запобіжного заходу в суді обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 вважає необхідним продовжити строк тримання обвинувачених під вартою на два місяці, тобто до 31 жовтня 2019 року включно, покликаючись на ті ж обставини, що і раніше, а саме на те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, були взяті під варту з підстав запобігання можливості перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, а також можливості ухилитися від суду. Вважає, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть ухилитися від суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, чинити тиск на свідків та потерпілих. Посилається і на те, що ОСОБА_6 , який є громадянином Російської Федерації, проживав у місті Житомирі без реєстрації та перебуває у розшуку, а ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у тому числі і за втечу з місць позбавлення волі. На думку прокурора, наведені обставини свідчать про те, що заявлені ризики, які існували раніше та були підставою для обрання і продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених, не змінились.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 наголосила, що ризики, наведені прокурором є формальні і при вирішенні даного питання слід враховувати те, що її підзахисний значний час знаходиться в ізоляції від суспільства і розуміє, що в разі ухилення від суду приведе до більш тяжких наслідків у виді більш тяжкого покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію адвоката ОСОБА_5 . Крім того вважає, що наведені ризики прокурором належними доказами не підтверджені. Його підзахисний хоч і є громадянином Росії, не має наміру перешкоджати встановленню істини по справі та не буде ухилятися від явки до суду. Значний час він перебуває під вартою, тому просить у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовити.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 повністю підтримав позицію, наведену прокурором, який підтримує державне обвинувачення в суді.

Враховуючи вище встановлене суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини третьої статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи положення статей 177,178,183,196,197 КПК України та приймаючи до уваги ту обставину, що заявлені ризики, на думку суду, не зменшилися, а строк дії ухвали суду про тримання під вартою закінчується 31 серпня 2019 року і до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене, з метою запобігання спробам ухилитися від суду чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що обґрунтовано можуть мати місце, враховуючи у тому числі і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, суд вважає необхідним та доцільним продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою до 31 жовтня 2019 року включно.

При цьому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, не може бути визнано достатнім.

Керуючись ст.ст.177,178,183,196,197,331,383 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 продовжити з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2019 року до 24 години 00 хвилин 31 жовтня 2019 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_1