Справа № 442/1736/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/312/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 30.10.2018 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 4 місяці.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла з 24.12.2015 року до 21.06.2017 року), ОСОБА_7 зараховано в строк призначеного судом остаточного покарання термін його попереднього ув`язнення з 29.09.2016 року по 09.02.2017 року та з 09.09.2017 року до 28.05.2018 року (вступ вироку Чортківського районного суду Тернопільської області від 26.03.2018 року в законну силу) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
14 березня 2019 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява адвоката ОСОБА_8 , в якій він просить звільнити засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2019 року відмовлено у задоволенні даної заяви.

На ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2019 року адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій він просить дану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .
В обгрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 зазначає, що на даний час ОСОБА_7 перебуває у ДВК № 40 м. Дрогобич та відбув більшу половину частини покарання, визначеного вироком суду. За період відбування покарання у місцях позбавлення волі ОСОБА_7 характеризується добре, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, у відношенні до засуджених неконфліктний, вину у вчиненому злочині визнав та глибоко розкаявся.
Зазначає, що зі слів ОСОБА_7 його залучають до суспільно-корисної праці, однак адміністрація установи з ним конфліктує та не видає довідок про його заохочення на виконання покладених на нього трудових обов`язків.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_6 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали заяви та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, характеризуючі дані на засудженого, який на даний час відбуває покарання за тяжкий злочин, за час відбування покарання ініціативи у працевлаштуванні на виробництві установи не проявляв та дійшов правильного висновку про недоведеність виправлення засудженого, а, отже, і відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від покарання.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та журналу судового засідання від 28 березня 2019 року /а.с. 19/, дані про особу засудженого досліджувались в ході судового розгляду і при прийнятті остаточного рішення були правильно враховані судом в сукупності з іншими обставинами справи. Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про те, що адміністрація установи засудженого ОСОБА_7 залучає до суспільно корисних робіт, проте відмовляється видавати довідки про його заохочення та виконання покладених на нього трудових обов`язків, то такі є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства та кримінального закону при розгляді даної заяви в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Будь-яких інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 не містить.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 - необґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4