У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України українця, без освіти, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002756 від 01.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим 05.09.2017 Ужгородським міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 31.08.2019 приблизно о 17.00 год., знаходячись біля будинку №18 по вул. Одеська в м. Ужгород, Закарпатської області, де побачив на дитячій площадці потерпілого ОСОБА_8 , та в цей час в нього виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 31.08.2019 приблизно о 17.05 год. підійшов до малолітнього ОСОБА_8 , який сидів на дитячій площадці біля будинку АДРЕСА_2 , де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел схопив рукою за сумку, яка висіла через плече на грудях у малолітнього ОСОБА_8 , звідки дістав мобільний телефон «LANDROVER», модель RG702, вартість якого становить 4500 гривень, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму. З місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
В клопотанні слідчий зазначає, що підозра ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою потерпілого ОСОБА_9 , протоколами допитів представника потерпілого ОСОБА_9 , та протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , протоколами огляду речей (мобільний телефон), протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки, вчиняв корисливі злочини за що неодноразово, на підставі вироків суду, відбував покарання. Однак, покарання не сприяло виправленню та перевихованню підозрюваного ОСОБА_7 , на що, зокрема, вказує те, що в періоди між відбуванням покаранням за вчиненні злочини, тобто під час перебування на волі він навіть не намагався влаштуватися на роботу, створити сім`ю, облаштувати свій побут, вести законослухняний спосіб життя та мати законне джерело доходів, що свідчить про стійкі антисоціальні, злочинні переконання підозрюваного та його паразитичний спосіб життя в якому на даний час прослідковується установлена циклічність між вчиненням злочину, відбуванням покарання та повторним вчиненням злочину.
ОСОБА_7 , наразі є підозрюваним у вчиненні злочину за ознакою передбаченою ч. 2 ст. 186 КК України, згідно ст. 12 КК України, належить до тяжких кримінальних правопорушень, за яким згідно закону України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_7 , слабкі, так як підозрюваний не має сімї, постійного місця роботи, або джерела законних доходів, житла.
З огляду на викладене, в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зокрема, аналіз особистості ОСОБА_7 , вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання та особистої поруки стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , так як такі ним дотримані не будуть. За місцем реєстрації не проживає, постійно вдома не перебуває, тому обрання запобіжного заходу у вигляді домашній арешт не є ефективним, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 не зможе його виконувати, за відсутності постійного місця проживання. З цих підстав більше м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити, враховуючи те, щоОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від від 4 до 6 років, ніде не працює, постійного місця проживання немає, раніше судимий, а тому наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на вищенаведене, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам. Додали, що на розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження № 0000164 від 07.02.2017 року про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121 К України. Згідно ухвали суду від 22.07.2019 року у вказаному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Однак, у період дії даного запобіжного заходу ОСОБА_7 , через незначний проміжок часу після зваільнення з-під варти, порушивши умови обраного відносно нього запобіжного заходу знову вчинив злочин.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив суд обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти внесеного клопотання, зазначивши, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим та безпідставним, зазначені ризики нічим не доведені. Просив суд обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт .

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, суд приходить до наступного.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2.ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від чотирьох до шести років, ніде працює, постійного місця проживання немає, раніше судимий.
Також слідчий суддя бере до уваги, що згідно з ухвалою суду від 22.07.2019 року у кримінальному провадженні № 0000164, яке знаходиться на розгляді Ужгородського міськрайонного суду відносно обвинуваченого ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий арешт, однак ОСОБА_7 порушив покладені на нього обов"язки та знову вчинив злочин.
Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.
Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38420,00 ( тридцять вісім тисяч чотириста двадцять грн. 00 коп.) грн., оскільки, на думку слідчого судді саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_7 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України українця, без освіти, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 07 листопада 2019 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених цим Кодексом - 38420,00 ( тридцять вісім тисяч чотириста двадцять грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свої паспорти для виїзду за межі України.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення .

Слідчий суддя ОСОБА_1