ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/177/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника

потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 травня 2019 року у кримінальному провадженні №0002290 від 30 червня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину - інваліда ІІІ групи, працює водієм ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно», мешканець АДРЕСА_2 , несудимий в силу ст. 89 КК України,

засуджений за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 ( п`ять тисяч сто) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Судом постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь держави судові витрати на загальну суму 15429 гривень.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 30 червня 2016 року близько 17.05 год. керував технічно справним автомобілем «Suzuki Jimny» реєстраційний номер НОМЕР_1 , із одним пасажиром, рухався другорядною дорогою від ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно», яке розташоване на прилеглій території, в бік головної дороги - вул. Текстильної в м. Тернопіль.

Після наближення до проїзної частини дороги - вул. Текстильної, обвинувачений ОСОБА_7 зупинив керований транспортний засіб неподалік заїзного «кармана» зупинки громадського транспорту, на краю якого стояв нерухомо маршрутний автобус «I-VAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час посадки - висадки пасажирів та який обмежував об`єктивну можливість бачити дорожню обстановку обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Надалі, обвинувачений ОСОБА_7 автомобілем «Suzuki Jimny» розпочав виконання маневру початку руху із поворотом ліворуч з другорядної дороги на головну дорогу - вул. Текстильну, і під час виконання цього маневру не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, дорожніми умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, які зобов`язували його не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Крім цього, перед початком виконання зазначеного маневру водій ОСОБА_7 , не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та виїхавши із прилеглої території ВАТ «Текстерно» на головну дорогу - вул. Текстильну зупинився автомобілем «Suzuki Jimny» на смузі руху у напрямку автодороги Обхід м. Тернополя, тим самим не надавши дорогу технічно справному автомобілю «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія - потерпілого ОСОБА_10 , який без пасажирів рухався смугою руху транспортного потоку зі сторони перехрестя із круговим рухом у бік автодороги Обхід м. Тернополя, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.10 (в частині визначення поняття: «дати дорогу», і виконання його вимог), 10.1, 10.2 ПДР України.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил обвинуваченим ОСОБА_7 , який не забезпечив безпеку дорожнього руху, потерпілий ОСОБА_10 , якому була створена аварійна ситуація, уникаючи зіткнення із автомобілем «Suzuki Jimny» застосував різкий відворот рульового колеса вліво, внаслідок чого транспортний засіб втратив керованість, виїхав на зустрічну смугу руху, повністю перетнувши її, та наїхав лівою передньою частиною автомобіля на бетонний мур. Після наїзду на мур, автомобіль «Volkswagen Passat» у некерованому стані продовжив рух зустрічною смугою руху, де після роз`їзду із зустрічним автомобілем «Citroen Jumper» реєстраційний номер НОМЕР_4 , наїхав на стіну навісу для пасажирів зупинки громадського транспорту «Текстерно», після чого зіткнувся з автомобілем «Toyota Camri» реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який без пасажирів рухався у зустрічному відносно автомобіля «Volkswagen Passat» напрямку.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Volkswagen Passat» потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми правої кисті з переломом човникоподібної кістки, крововиливу та рани на слизовій оболонці нижньої губи, синців на лівій половині передньої поверхні грудей, у правій підключичній ділянці, правому плечі, правому та лівому передпліччях, численних саден на ділянці лівого ліктьового суглоба, лівому передпліччі і лівій кисті, синця на правому передпліччі і ділянці променево- запясткового суглоба, синця на ділянці правого колінного суглоба, синця і декількох саден на ділянці лівого колінного суглоба, синця і садна на правій гомілці, синця та саден на лівій гомілці, які згідно п.п. 2.2.1 (в) і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ №6 МОЗ України, Київ, 1995), за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше як 21 день) належать до середнього ступеня тяжкості.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_7 вимог пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт посилається на те, що причиною ДТП стали дії потерпілого ОСОБА_10 , який, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», д.р.н. НОМЕР_3 , рухався із швидкістю 70 км/год, тим самим значно перевищив дозволену швидкість та порушив вимоги пунктів 12.1, 12.3, 12.9 (б) Правил дорожнього руху і тому, на думку адвоката, саме дії ОСОБА_10 , а не ОСОБА_7 перебувають в причинному зв`язку із наслідками ДТП.

Захисник вказує, що у висновку судової автотехнічної експертизи №5-174/18 від 10 серпня 2018 року, зазначено, що водій ОСОБА_10 , рухаючись із дозволеною швидкістю 40 км/год мав технічну можливість шляхом застосування екстренного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху автомобіля «Suzuki Jimny».

Посилається на порушення експертами вимог Закону України Про судову експертизу, призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у даному кримінальному провадженні.

Вважає, що вирішення питання, що стосується перехрестя вулиць вирішує відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради та не входить до компетенції судової експертизи, тому, суд пославшись на висновок експертів №5313/5314 судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи від 21 лютого 2019 року, в тому числі відповідь експерта ОСОБА_12 , на його думку, складений без будь-яких законних підстав.

Вказує, що суд безпідставно не визнав висновок експертів №5313/5314 судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи від 21 лютого 2019 року недопустимим доказом та необґрунтовано поклав в основу вироку.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 вказує, що викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого обставини не відповідають дійсності. Вказує, що під час руху водії зобов`язані керуватися Правилами дорожнього руху, що було предметом дослідження суду, тому вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_8 , в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу, просять її задовольнити, в судових дебатах прокурора, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 , які заперечили апеляційну скаргу захисника, вважають вирок суду законним та обґрунтованим, просять його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи, визнаних судом доведеними, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених доказах та є правильними.

Зазначені в апеляційній скарзі захисника факти перевірялися судом першої інстанції, вони не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються наступною сукупністю доказів.

Так, суд дійшов вірного висновку про те, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України підтверджується показами потерпілого ОСОБА_10 , який у судовому засіданні пояснив, що 30 червня 2016 року близько 17.00 год. він, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснював рух дорогою від кільця по вул.Текстильній в м.Тернопіль в напрямку Тернопільської митниці. Наближаючись до зупинки громадського транспорту ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно», по вул. Текстильній в м. Тернопіль, на якій в «заїзному кармані» перебував маршрутний автобус, що здійснював посадку-висадку пасажирів, побачив як з-за автобуса, з другорядної дороги, здійснює виїзд автомобіль «Suzuki Jimny». Вказаний автомобіль різко виїхав на смугу його руху та зупинився 0,5 м до осьової лінії дороги, чим створив для нього аварійну обстановку.

Потерпілий вказав, що з метою уникнення зіткнення з вказаним автомобілем, він різко викрутив кермо ліворуч, пересік суцільну лінію і в`їхав в мур, що знаходився на краю зустрічної смуги руху, після чого його некерований автомобіль зіткнувся з автомобілем «Toyota Camri», що рухався назустріч. Потерпілий зазначив, що швидкість руху його авто становила 70 км/год. Він оцінював ситуацію як аварійну та не зміг зупинити свій транспортний засіб в межах смуги руху на якій перебував, щоб не зіткнутись з автомобіль «Suzuki Jimny». Після зіткнення з муром він втратив свідомість.

Вищевикладені показання потерпілого ОСОБА_10 узгоджуються із показаннями свідків-водіїв транспортних засобів ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди та вказали, що обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Suzuki Jimny», здійснював виїзд з другорядної дороги на головну по вул.Текстильній перед автобусом, який стояв на зупинці громадського транспорту, на зустрічну смугу руху, зупинився перед осьовою лінією.

Свідок ОСОБА_13 бачив, як зліва відносно нього проїхав на великій швидкості автомобіль «Volkswagen Passat» і зіткнувся з бетонним муром, що знаходився на зустрічній смузі руху та зустрічним автомобілем.

Свідок ОСОБА_11 виявив, що автомобіль Citroen Jumper, який рухався перед його автомобілем, різко змінив напрямок руху вліво на зустрічну смугу руху, після чого зустрічний автомобіль «Volkswagen Passat» зіткнувся з муром та в`їхав в його автомобіль.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що водій «Volkswagen Passat» з метою уникнути ДТП з автомобілем «Suzuki Jimny» викрутив кермо вліво та в`їхав у мур зупинки, після чого його відкинуло у автомобіль «Toyota Camri», який їхав за ним.

Очевидці дорожньо-транспортної пригоди - пасажири маршрутного таксі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснили, що, зайшовши у маршрутне таксі бачили як автомобіль, на зустрічній стороні дороги, на швидкості в`їхав в зупинку, а автомобіль «Suzuki Jimny», в той час, перебував попереду автобуса.

Судом надано належну оцінку показанням свідка ОСОБА_18 , яка вказала, що 30 червня 2016 року близько 17.00 год. була пасажиром автомобіля «Suzuki Jimny», оскільки обвинувачений ОСОБА_7 є її водієм. Зазначила, що ОСОБА_7 зупинився перед виїздом на головну дорогу, а згодом здійснив виїзд з другорядної дороги та зупинився ближче до осьової лінії, що розподіляє зустрічні смуги руху. Бачила авто, яке рухалось ліворуч від них по вул. Текстильна на великій швидкості (більше 100 км/год) та зіткнулось з бетонним муром, що знаходився на зустрічній смузі руху та зустрічним автомобілем. Зазначила, що їй відомо, що на вказаній ділянці дороги є обмежувальний дорожній знак «40 км/год».

Пояснення свідків є послідовними, логічними, належними та допустимими, вони підтверджуються іншими доказами, узгоджуються між собою, тому суд підставно послався на них у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_7 , частково визнаючи свою вину у скоєному, зазначив, що він своїм авто виїхав з другорядної дороги від ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно до головної дороги, де зупинився, оскільки ліворуч по вул. Тексильна, в заїзному кармані зупинки стояв автобус, який перешкоджав повному йому огляду проїзної частини, на яку він виїжджав.

Обвинувачений вказав, з метою переконатись чи не рухаються ліворуч від нього транспортні засоби, та з метою повороту ліворуч, він дещо різко здійснив виїзд керованого ним автомобіля, оскільки відпустив педаль гальма та зупинив його за 1 метр до осьової лінії, яка розмежовує зустрічні смуги руху по вул. Текстильна. Далі, він почув різкий звук та побачив автомобіль «Volkswagen Passat», який, з ліва від нього, на великій швидкості проїхав попри нього, виїхав на зустрічну смугу руху та в`їхав в бетонні блоки та зупинку.

Вважає, що здійснював виїзд поступово, з метою переконатись в безпечності власного маневру, а причиною ДТП є надто велика швидкість руху автомобіля «Volkswagen Passat» під керуванням потерпілого ОСОБА_10 ..

Вказані обставини перевірялися судом першої інстанції та правильно оцінені критично, як надані з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України підтверджується іншими доказами, дослідженими в суді першої інстанції.

Зокрема, даними протоколу огляду місця дорожньо - транспортної події від 30 червня 2016 року із схемою ДТП та таблицею ілюстрацій до протоколу, звідки вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулася на ділянці дороги по вул. Текстильна в місті Тернополі, неподалік зупинки громадського транспорту Текстерно. Вказано ширину смуг руху автодороги, Обхід м.Тернопіль, в бік перехрестя вул. Збаразька-Злуки закінчується бетонним муром, сліди заносу, осип ЛФП автомобілів, сліди гальмування коліс автомобіля.

Судом першої інстанції дана належна оцінка протоколу проведення слідчого експерименту від 12 липня 2016 року за участю потерпілого ОСОБА_10 та понятих, проведеного з метою встановлення обставин ДТП, під час якого потерпілий ОСОБА_10 надав пояснення щодо обставин події, аналогічні тим, які надав у суді першої інстанції.

Окрім цього, судом вірно взято до уваги як належні та допустимі докази у справі протокол огляду від 01 липня 2016 року автомобіля «Suzuki Jimny» реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до якого механічних ушкоджень не виявлено та протокол огляду документу від 02 липня 2016 року, оптичного диску, із файлом 06301705_2529, на якому міститься відеозапис, здійснений 30 червня 2016 року у автомобілі, що рухався вулицею Текстильною м.Тернопіль у бік перехрестя із круговим рухом- вул. Злуки -Збаразька.

На 01 хв. 49 с. відеозапису виявлено початок руху автомобіля сірого кольору типу «джип» з другорядної дороги на головну, а саме проїзну частину вул. Текстильної. Водій даного автомобіля виїхавши на смугу руху, що веде у бік автодороги «Обхід м. Тернополя», на 01 хв. 51 с. раптово зупинився. У цей момент у попутному автомобілі марки «Citroen Jumper» р.н. НОМЕР_4 загорілись стоп-сигнали і далі на 01 хв. 52 с. його водій раптово змінює напрямок руху ліворуч до зустрічної смуги. В цей же час, на правому краю проїзної частини дороги біля бетонного мура, настає видимість легкового автомобіля білого кольору, який рухається назустріч, після чого на 01 хв. 53 с. здійснює наїзд лівою передньою частиною транспортного засобу на край стіни навісу для пасажирів зупинки громадського транспорту та правою задньою частиною контактує із передньою правою частиною автомобіля, із якого ведеться відео.

Суд правомірно послався на висновок експерта №476/16-22 від 05 вересня 2016 року судової транспортно - трасологічної експертизи, відповідно до якого місце зіткнення (первинний контакт) автомобіля Volkswagen Passat з бетонним муром знаходиться у повздовжному напрямку на відстані близько 16 м від б/н електроопори (в напрямку по ходу руху автомобіля Volkswagen Passat), до якої здійснювалась прив`язка слідової інформації під час складання протоколу ОМП та зіткнення автомобілів Volkswagen Passat та Toyota Camry відбулося на відстані приблизно 37 м від базової лінії (за напрямком руху автомобіля Volkswagen).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у даному кримінальному провадженні проведено ряд експертиз, висновки, за результатами проведення яких, судом обґрунтовано взято до уваги як належні та допустимі докази у справі.

Так, висновком експерта №5-387/16 від 10 жовтня 2016 року судової інженерно-транспортної експертизи встановлено, що задані слідством вихідні дані за показаннями водія ОСОБА_10 , що в момент виникнення небезпеки для його руху (початок виїзду автомобіля Suzuki із другорядної дороги на смугу руху автомобіля Volkswagen Passat) автомобіль Volkswagen Passat знаходився на віддалі 20,1 м перед початком сліду заносу незаблокованого правого переднього колеса та зміг виконати маневр ліворуч з цього положення, можуть вважатись технічно спроможними.

Окрім того, внаслідок різкого відвороту рульового колеса вліво, його автомобіль втратив керованість і внаслідок цього спочатку перетнув проїзну частину дороги, а потім - наїхав лівою передньою частиною автомобіля на бетонний мур, можуть вважаються технічно спроможними, в розглядуваній слідством дорожній обстановці.

При цьому, в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, при заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, водій автомобіля «Suzuki Jimni» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, а водії автомобілів Volkswagen Passat, Toyota Camri повинні були діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

У висновку зазначено, що при заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, зіткнення транспортних засобів («Volkswagen Passat» та «Suzuki»), при умові своєчасного застосування водієм автомобіля «Volkswagen Passat» заходів до зменшення швидкості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування не виключалось, як при заданій швидкості руху так і при умові руху останнього з дозволеною, тому водій автомобіля «Volkswagen Passat», з моменту виникнення небезпеки для його руху, своєчасно реагуючи на зміну дорожньої обстановки (виїзд автомобіля Suzuki із другорядної дороги на смугу руху автомобіля Volkswagen Passat) не мав технічної можливості, діючи відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, уникнути зіткнення (зупинитися до лінії руху автомобіля Suzuki).

При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, дорожньо-транспортна ситуація, яка склалася для водія автомобіля «Volkswagen Passat», у якій його водій, з моменту виникнення небезпеки для його руху, був позбавлений технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування запобігти зіткненню з автомобілем «Suzuki», з технічної точки зору може розглядатись як «аварійна дорожня ситуація», у якій дії водіїв технічними вимогами ПДР України не регламентуються, а тому, при такому розвитку дорожньої ситуації, дії водія автомобіля «Volkswagen Passat» пов`язані із відворотом рульового колеса ліворуч, який намагався уникнути зіткнення з автомобілем «Suzuki», були вимушеними.

При цьому, виїзд автомобіля «Volkswagen Passat» на смугу зустрічного руху обумовлений порушенням керованості транспортного засобу (занос), при умові такого ж руху, ні зниження швидкості, ні зупинка автомобіля «Toyota Camri» не виключала можливості зустрічного зіткнення обох транспортних засобів.

Експерт вказав, що на момент проведення експертизи не відомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «Suzuki Jimni» діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.2 ПДР України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам зазначених пунктів Правил. В даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «Suzuki Jimni» вимогам п.п. 10.1, 10.2 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Таким чином, висновок вищевказаної інженерно-транспортної експертизи спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про те, що причиною ДТП було перевищення швидкості руху водієм автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_10 , та що при нижчій швидкості руху останній зміг би уникнути виникнення аварійної ситуації.

Відповідно до висновків експертів № 475/16-22 від 31 серпня 2016 року, № 478/16-22 від 05 вересня 2016 року, № 477/16-22 від 02 вересня 2016 року судових автотехнічних експертиз встановлено відсутність функціональної непридатності системи робочого гальма автомобілей Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_3 , Тоуоtа Саmгу, р.н. НОМЕР_5 , та «Suzuki Jimny», р.н. НОМЕР_1 , та не виявлено інших несправностей, які б могли стати технічною причиною самостійної зміни напрямку руху даних автомобілів чи впливати на безпеку руху.

Посилання захисника, що у висновку судової автотехнічної експертизи №5-174/18 від 10 серпня 2018 року зазначено, що водій ОСОБА_10 , рухаючись із дозволеною швидкістю 40 км/год мав технічну можливість шляхом застосування екстренного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху автомобіля «Suzuki Jimny», є безпідставним.

Як вбачається з матеріалів провадження, відповідно до висновку експерта №5-174/18 від 10 серпня 2018 року судової авто технічної експертизи, в частині того, що дія дорожнього знаку 3.29 ПДР України, що обмежує максимальну швидкість, який встановлений на початку вул.Текстильна в м.Тернопіль у напрямку від перехрещення доріг із круговим рухом, що біля ПК «Текстильник» перед приляганням другорядної дороги ліворуч поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, встановлення наявності (відсутності) останнього (перехрестя) на даній ділянці дороги, вказано, виходить за межі компетенції експерта-автотехніка.

Тому суд вірно взяв до уваги висновок судової дорожньо-транспортної та автотехнічної експертизи № 5313/5314 від 21 лютого 2019 року, відповідно до якого експертами встановлено, що перехрещення вулиці Текстильної в м.Тернополі та дороги, яка примикає до неї ліворуч (у напрямку руху до вул. Морозенка) за будівлею Тернопільського обласного центру зайнятості, є перехрестям, оскільки є наявним наскрізний проїзд, а тому дія дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год», який розміщений на початку вул.Текстильної в напрямку вул.Морозенка, на місці ДТП не розповсюджується, та на даній ділянці дороги швидкість руху, яка є дозволеною становить 60 км/год. Тому посилання апелянта, що на ділянці дороги, де відбулась дорожньо-транспортна пригода, допустимою максимальною швидкістю руху транспортних засобів є 40 км/год., є необґрунтованою.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про істотне порушення експертами вимог закону при проведенні експертиз в межах даного кримінального провадження, оскільки висновки експертів здійснені на підставі доказів, зібраних в межах досудового розслідування, з законних джерел та законним способом отримання доказів, є чіткими, зрозумілими сформованими на підставі матеріалів кримінального провадження та у відповідності з вимогами Закону України Про судову експертизу, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень при проведенні судових експертиз у даному кримінальному провадженні.

При цьому, висновок експертів № 5313/5314 від 21 лютого 2019 року проведено відповідно до ухвали суду від 04 жовтня 2018 року судовими експертами Львівського НДІСЕ ОСОБА_19 та ОСОБА_12 , які мають вищу технічну освіту за спеціальністю «Організація і регулювання дорожнього руху», володіють необхідними науковими, технічними знаннями, мають право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи, атестовані як експерти спеціальностями - ОСОБА_19 10.1 «Дослідження обставин дорожньо-траспортних пригод», 10.16 Дорожньо-технічні дослідження, ОСОБА_12 - 10.1 «Дослідження обставин дорожньо-транспортних пригод», 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», при повідомленні судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, надали висновок на питання сформульовані в ухвалі суду, з докладним описом проведених досліджень, у тому числі методів, застосованих у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка, з обґрунтуванням відповідей на кожне поставлене питання, тому твердження захисника, що не є компетенцією судової експертизи вирішення питання перехрестя вулиць та в зв`язку з цим визнання недопустимим вказаного доказу в частині проведення дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи, з посиланням на вирішення цього питання технічним відділом Тернопільської міської ради, є необґрунтованим.

Окрім того, у висновку експертів відсутні такі вихідні умови, як зіткнення автомобілів «Suzuki Jimni» та «Volkswagen Passat», оскільки таких даний про їх зіткнення не міститься в матеріалах провадження.

Судом дана належна оцінка висновку експерта № 5-174/18 від 10 серпня 2018 року судової авто технічної експертизи, з якого вбачається, що при дозволеній швидкості руху на даній ділянці дороги 60 км/год, невідповідностей в діях водія автомобіля «Volkswagen Passat» вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається. А, при заданому комплексі вихідних даних, у даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «Suzuki Jimni» вимогам п.п. 10.1, 10.2 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП і є необхідною умовою її настання.

При цьому, допитаний в якості експерта ОСОБА_20 в суді першої інстанції пояснив, що працює заступником завідувача відділу - завідувачем сектору авто технічного дослідження НДЕКЦ МВС України. Надавав експертний висновок № 5-174/18 від 10 серпня 2018 року. Вихідні дані для проведення експертного дослідження ним отримано із постанови слідчого. Підтвердив, що при заданому комплексі вихідних даних, дозволеній швидкості на даній ділянці дороги 60 км/год. та швидкості руху автомобіля 70 км/год, водій не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом гальмування, оскільки автомобіль перебував в стані заносу після різкої зміни напрямку руху. Експерт категорично ствердив, що вищенаведені порушення водієм ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта № 1098 від 14 липня 2016 року судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_10 виявлено травму правої кисті з переломом човникоподібної кістки, крововилив та рану на слизовій оболонці нижньої губи, по одному синцю на лівій половині передньої поверхні грудей, у правій підключичній ділянці, правому плечі, правому та лівому передпліччях, численні садна на ділянці лівого ліктьового суглоба, лівому передпліччі і лівій кисті, синець на правому передпліччі і ділянці променево-зап`ясткового суглоба, синець на ділянці правого колінного суглоба, синець і декілька саден на ділянці лівого колінного суглоба, синець і садно на правій гомілці, синець та два садна на лівій гомілці. Зазначені вище ушкодження утворились від дії тупих предметів незадовго до звернення за медичною допомогою, на що вказують їх вид та морфологічні властивості. Утворення вказаних вище ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої зазначені у постанові, не виключається.

Окрім того, виявлена у ОСОБА_21 травма правої кисті з переломом човникоподібної кістки відповідно до п.п. 2.2.1(в) і 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ. 1995 належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я. Рана нижньої губи тягне за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 але менше 21 день і за цією ознакою, відповідно до п. 2.3.3. цих "Правил", належить до легких із короткочасним розладом здоров`я. Всі інші тілесні ушкодження відносяться до легких (п. 2.3.5 вказаних вище «Правил").

Колегія суддів відзначає, що висновки, яких дійшов суд, були зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи. Матеріали справи не містять обставин, що можуть викликати сумніви в правильності рішення суду, чи суперечливих доказів, які б суд невмотивовано відкинув.

Таким чином, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України є правильною.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого та обставин, що впливають на покарання, прийшов до правильного висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суд взяв до уваги, що обвинувачений раніше не судимий в силу ст.89 КК України, його вік, стан здоров`я, який є інвалідом ІІІ групи, а також те, що він позитивно характеризується за місцем свого проживання та роботи, окрім цього, працює водієм і керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу та утримання його сім`ї.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

При перевірці справи, колегією не виявлено допущення судом першої інстанції істотних порушень кримінального процесуального закону, який би тягнув за собою скасування вироку.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи, які встановив суд безпосередньо в судовому засіданні, а тому підстав для його скасування та закриття провадження немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи