Ухвала
12 вересня 2019 року
м. Київ
Провадження № 51-4531 ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши спільну касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі потерпілі порушують питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційну скаргу потерпілих слід залишити без руху, встановивши їм строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В касаційній скарзі потерпілі, вказуючи на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, фактично просять суд касаційної інстанції провести переоцінку доказів кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, всупереч положенням п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Як убачається із змісту касаційної скарги, потерпілі просять суд касаційної інстанції змінити оскаржувані судові рішення в частині вирішення цивільного позову та, вказуючи на неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, одночасно просять скасувати рішення суду першої інстанції з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Вказане, не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги та позбавляє суд можливості встановити позицію потерпілих щодо предмета оскарження.
З огляду на зазначене, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що спільну касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши їм десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
При повторному зверненні до суду потерпілими має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Спільну касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху, надавши їм десятиденний строк з дня отримання ними копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6