Справа № 442/7078/18
Провадження № 1-кп/442/457/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі матеріали об`єднаного кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001810 від 19.08.2018 року та №0001844 від 25.09.2018 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 10.09.2009 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі; 29.10.2010 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК до 2 років позбавлення волі; 08.08.2011 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.3 т. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 16.11.2016 Апеляційним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі,

- у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дрогобич, Львівської області, українця, громадянина України, без освіти, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого 25.11.2011 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, 19.09.2018 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

- у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 , 19 серпня 2018 року приблизно о 17 год. 00 хв. за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно та спільно, з метою заволодінням чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на викрадення чужого майна, збили з ніг ОСОБА_4 , після чого разом нанесли декілька ударів ногами потерпілому в область лівої ноги, внаслідок чого заподіяли останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на боковій поверхні лівої гомілки в нижній третині, садна на внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині.

Продовжуючи свої злочинні дії та реалізацію спільного умислу на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, утримували потерпілого на землі з метою подолання його опору, в той час як ОСОБА_9 з кишені штанів ОСОБА_4 відкрито викрав мобільний телефон марки «Bravis СІ82» вартістю 240 гривень, сім-карту стільникового мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень та грошові кошти у сумі 100 гривень, у такий спосіб спільними зусиллями заволодівши чужим майном на загальну суму 360 гривень, після чого втекли з місця події.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 ,19 серпня 2018 року приблизно о 17 год. 00 хв., за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно та спільно, з метою заволодінням чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на викрадення чужого майна, збили з ніг ОСОБА_4 , після чого разом нанесли декілька ударів ногами потерпілому в область лівої ноги, внаслідок чого заподіяли останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на боковій поверхні лівої гомілки в нижній третині, садна на внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині.

Продовжуючи свої злочинні дії та реалізацію спільного умислу на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, утримували потерпілого на землі з метою подолання його опору, в той час як ОСОБА_9 з кишені штанів ОСОБА_4 відкрито викрав мобільний телефон марки «Вгаvis СІ82» вартістю 240 гривень, сім-карту стільникового мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень та грошові кошти у сумі 100 гривень, у такий спосіб спільними зусиллями заволодівши чужим майном на загальну суму 360 гривень, після чого втекли з місця події.

Окрім цього, 25 серпня 2018 року приблизно о 00 год. 15 хв. ОСОБА_6 повторно, з метою заволодінням чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку №9 по вул. Ковальській в м. Дрогобичі, повалив з ніг ОСОБА_10 , після чого відкрито викрав з кишені штанів останнього гаманець вартістю 130 гривень та грошові кошти у сумі 700 гривень, спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 830 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 , вчинив своїми умисними і протиправними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно,за попередньо змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_6 , вчинив своїми умисними і протиправними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно,за попередньо змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України та вчинив своїми умисними і протиправними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення вину не визнав, та суду пояснив, що в цей день зустрівся з ОСОБА_6 і разом пішли на місце, вулиці не пам`ятає у м. Дрогобичі, де продають горілку. Там зустріли іще знайомих, з якими випили трохи горілки. Пішли гуляти і купив у знайомого мобільний телефон, якої марки не пам`ятає за 47 грн., який потім продав ОСОБА_11 за 150 грн.. Потім знову ж пішли на це саме місце де продають горілку і побачив, що потерпілий ОСОБА_12 лежав на землі п`яний і не міг сам піднятися і він разом із ОСОБА_13 , його піднесли і віднесли до будинку. Потерпілого він не бив та вважає, що його оговорили.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення по епізоду викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_12 , вину не визнав, та суду пояснив, що в цей день зустрівся з ОСОБА_14 і разом пішли на місце, вулиці не пам`ятає у м. Дрогобичі, де продають горілку. Там зустріли іще знайомих, з якими випили трохи горілки. Пішли гуляти і ОСОБА_14 купив у знайомого мобільний телефон, якої марки не пам`ятає за 47 грн., який потім продав ОСОБА_11 за 150 грн.. Потім знову ж пішли на це саме місце де продають горілку і побачив, що потерпілий ОСОБА_12 лежав на землі п`яний і не міг сам піднятися і він разом із ОСОБА_14 , його піднесли і віднесли до будинку. Потерпілого він не бив та вважає, що його оговорили. Епізод, щодо викрадення гаманця у потерпілого ОСОБА_15 визнає повністю та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Просить суд суворо його не карати.

Окрім того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 свою вину не визнали по епізоду викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_12 , їхня вина у вчинені кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, а саме:
Показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що 19.08.2018 о 17.00 год. пішов в центр міста Дрогобича. В центрі зайшов у кафе, де випив 100 гр. горілки і пиво, закурив сигарету і пішов з відтам. По дорозі зустрів ОСОБА_14 , який попросив у нього закурити, за ним слідом до них підійшов ОСОБА_13 і копнув його по ногах і збив його з ніг, а ОСОБА_14 витягнув із його кишені мобільний телефон і 100 грн. Якась жінка з будинку почала на них кричати, але поки вона вибігла вони втекли. З ними був іще третій, але він його не пам`ятає. Щодо міри покарання покладається на думку суду. Претензій до них не має.

Показами свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що 19.08.2018 року в центрі міста Дрогобичі біля фонтану він зійшов з маршрутки і зустрівся з обвинуваченими і іще однин з ними хтось, був, якого він не знає, так як вони є знайомими, то поздоровався з ними і почали спілкуватися, як в цей момент їх затримали працівники поліції. Про обставини злочину йому нічого не відомо.

Показами свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що 19.08.2018 року біля її будинку АДРЕСА_3 , почула на вулиці крик і побачила з балкону, як обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_13 пристали до потерпілого ОСОБА_12 , збили його з ніг, а ОСОБА_14 заліз йому в кишеню і щось звідтам витягнув і втекли, а потерпілий залишився лежати на землі. На слідчих діях впізнала їх двох і зараз теж впізнає, що це були саме вони.

Показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що в центрі міста Дрогобича зустрів обвинуваченого ОСОБА_14 , в якого купив мобільний телефон марки «Бравіс» за 200 грн. Він не зав, що цей телефон викрадений, а ОСОБА_14 його запевнив, що цей мобільний телефон його і він його продає, так як йому треба гроші для його дівчини, яка вагітна.

Крім наведеного, вина стверджується матеріалами справи, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні, а саме:

- з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.08.2018 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 звернулася в поліцію із заявою про прийняття міри відносно невідомих йому осіб, які 19.08.2018 року його побили та викрали в нього мобільний телефон і 100 грн. із кишені його штанів (а.с.72);

- з протоколу огляду місця події від 19.08.2018 року та фото таблиці до нього вбачається, що в присутності понятих, здійснювався огляд місця події, а саме вулиця Шолом-Алейхема в м. Дрогобичі, біля магазину «Молочний рай», де потерпілий вказав, як двоє осіб його побили та викрали внього мобільний телефон та 100 грн. (а.с.73-77);

- з Висновків судово-медичного експерта за № 371 та № 383, вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на боковій поверхні лівої гомілки в нижній третині, садна на внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині і по ступеню тяжкості кваліфікуються за ознакою ОСОБА_19 тілесних ушкоджень (а.с.80, 83);

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2018 року свідок ОСОБА_17 впізнала особу на прізвище ОСОБА_14 , як такого, що побив потерпілого ОСОБА_4 та викрав в нього мобільний телефон та 100 грн. (а.с.84-86);

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2018 року потерпілий ОСОБА_4 впізнав особу на прізвище ОСОБА_14 , як такого, що побив його та викрав в нього мобільний телефон та 100 грн. (а.с.87-89);

- з протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 29.08.2018 року вбачається,що потерпілий ОСОБА_4 відтворив ті обставини, які з ним сталися 19.08.2018 року і дані покази є аналогічними показам в судовому засіданні (а.с. 90-99);

- з протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 29.08.2018 року вбачається,що свідок ОСОБА_17 відтворила ті обставини, які вона бачила 19.08.2018 року, щодо не правомірних дій з боку обвинувачених відносно потерпілого ОСОБА_4 і дані покази є аналогічними показам даними нею в судовому засіданні (а.с. 100-105);

- з протоколу огляду місця події від 01.09.2018 року та фото таблиці до нього вбачається, що в присутності понятих, здійснювався огляд місця події, а саме кабінет №9 СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області в якому свідок ОСОБА_11 видав куплений ним у обвинуваченого ОСОБА_14 мобільний телефон марки «Бравіс» (а.с.106-108);

- із заяви долученої до матеріалів справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_20 добровільно видає працівниками поліції чек, який підтверджує купівлю ним мобільного телефону марки «Бравіс» (а.с.109-110);

- згідно протоколу огляду речей і документів від 01.09.2018 року, працівниками поліції оглянуто мобільний телефон марки «Бравіс» та чек про його купівлю (а.с.111);

- згідно постанови про визнання предмета як речового доказу та передачу його на зберігання від 01.09.2018 року, визнано речовим доказом мобільний телефон марки «Бравіс» (а.с.112);

- ухвалою слідчого судді від 03.09.2018 року про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_18 майна під час огляду місця події, накладено арешт на мобільний телефон марки «Вгаvis СІ82» (а.с.116-117);

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.09.2018 року свідок ОСОБА_18 впізнав особу на прізвище ОСОБА_13 , як такого, що продав йому разом із ОСОБА_14 мобільний телефон (а.с. 118-120);

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.09.2018 року свідок ОСОБА_18 впізнав особу на прізвище ОСОБА_14 , як такого, що продав йому мобільний телефон (а.с. 121-123);

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2018 року свідок ОСОБА_17 впізнала особу на прізвище ОСОБА_13 , як такого, що побив потерпілого ОСОБА_4 та викрав в нього мобільний телефон та 100 грн. (а.с.124-126);

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2018 року потерпілий ОСОБА_4 впізнав особу на прізвище ОСОБА_13 , як такого, що побив його та викрав в нього мобільний телефон та 100 грн. (а.с.127-130);

Окрім того, що ОСОБА_6 свою вину визнав по епізоду викрадення гаманця у потерпілого ОСОБА_15 , його вина у вчинені кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, а саме:

Потерпілий ОСОБА_10 , в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається я на думку суду. (а.с.53);

Крім наведеного, вина стверджується матеріалами справи, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні, а саме:

- з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.08.2018 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 звернулася в поліцію із заявою про прийняття міри відносно невідомої йому особи, який 25.08.2018 року його побив та викрав в нього гаманець (а.с.179);

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2018 року потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу на прізвище ОСОБА_13 , як такого, що побив його та викрав в нього гаманець (а.с.184-186);

- з протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 24.09.2018 року вбачається,що потерпілий ОСОБА_10 відтворив ті обставини, які з ним сталися 25.08.2018 року (а.с. 190-198);

- згідно довідки про вартість майна, вартість гаманця встановлено у 130 грн. (а.с. 199);

- із заяви долученої до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_21 добровільно видає працівниками поліції диск із відеозаписом з камер спостереження, які розміщені на торговому центрі «Прометей» (а.с.201-202);

- згідно протоколу огляду речей і документів від 15.09.2018 року, працівниками поліції оглянуто диск із відеозаписом з камер спостереження торгового центру «Прометей» (а.с.203);

- згідно постанови про визнання предмета як речового доказу та передачу його на зберігання від 15.09.2018 року, визнано речовим доказом диск із відеозаписом з камер спостереження торгового центру «Порометей» (а.с.204);

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року з наступними змінами "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" (п. 17) зазначено, що при постановленні вироку суддя повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що всі вищенаведені докази винності ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненому ними діянні доведена повністю, що стверджується показаннями потерпілих та показаннями свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де потерпіла та свідок впізнали за знімками фотографій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , також ствердили в судовому засіданні, що вони впевнені на 100 відсотків, що це були саме вони. В протоколі слідчого експерименту та фото таблиці до нього, потерпілий так і свідок послідовно та достовірно відтворила усі події які сталися з ним 19.08.2018, щодо кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченими, які не викликають у суду сумнівів у своїй об`єктивності.

При цьому не заслуговують на увагу й посилання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на те, що вони не вчиняли кримінальне правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_4 , не знайшло свого підтвердження в ході судового слідства та спростовані показами, як потерпілого так і свідків.

Таким чином, детальний аналіз наявних у справі доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що вина ОСОБА_9 та ОСОБА_6 повністю підтверджена дослідженими судом доказами.

Доведеність вини і кваліфікація дій обвинувачених в суду не викликає сумнівів, оскільки:

ОСОБА_9 вчинив своїми умисними і протиправними діями відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньо змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_6 , вчинив своїми умисними і протиправними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньо змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України та вчинив своїми умисними і протиправними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України

Суд приходить до висновку, що формування матеріалів справи відносно обвинувачених відбулося в порядку передбаченому КПК України, усі слідчі дії, проведені у відповідності до положень КПК України та зміст таких є однозначним, а наведені вище докази винності обвинувачених у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ними та потерпілими. Подані письмові докази стороною обвинувачення, на думку суду, є належними, допустимими та достовірними.

Таким чином, порушень КПК України, які б вплинули на правильність висновків суду на підставі безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, на думку суду, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання, суспільну небезпеку скоєного ним злочину, а також його особистість, умови життя, виховання та здоров`я і загального розвитку, сімейні проблеми та матеріальний стан.

Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_9 та ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, належить до злочинів тяжких.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинив тяжкий злочин, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину не визнав, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не знаходиться, шкоду потерпілому не відшкодував, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.2 ст. 186 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме у виді позбавлення волі.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинив тяжкий злочин, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав частково, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не знаходиться, шкоду потерпілому не відшкодував, інший потерпілий претензій до нього немає, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.2 ст. 186 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме у виді позбавлення волі, з частковим складанням покарання за попереднім вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Судових витрат немає.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, слід залишити в силі до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки 2 (два) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередній «тримання під вартою», а строк відбування покарання рахувати з часу обрання запобіжного заходу «тримання під вартою», а саме з 31 серпня 2018 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі;

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за попереднім вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2018 року визначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній «тримання під вартою», а строк відбування покарання рахувати з часу обрання запобіжного заходу «тримання під вартою», а саме з 29 серпня 2018 року.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, вжиті на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.09.2018 року, та зняти арешт на вилучене у ОСОБА_18 майно під час огляду місця події, а саме: мобільний телефон марки «Вгаvis СІ82» ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 (а.с.116-117).

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Вгаvis СІ82» ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_4 та який зберігається в камері зберігання Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 112);

- CD-R диски із відеозаписом з камер спостереження торгового центру «Прометей», які зберігаються при матеріалах справи залишити при матеріалах справи (а.с. 202).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1