справа №133/582/19
провадження №1-кп/133/162/19
УХВАЛА

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.05.19 року

в скаладі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 04.02.2019року, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб за ч.2 ст. 187 КК України. Прокурором заявлено клопортання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. Так обвинувачений ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 здійснили суспільно небезпечне діяння, що виразилось у вчиненні тяжкого умисного злочину, направленого проти власності громадян із застосуванням насильства небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, неодноразово раніше вже вчиняли умисні корисливі злочини, направлені проти власності громадян, за що відбували покарання, не мають підтвердження щодо свого місця роботи та джерела доходів, перебуваючи на волі здатні переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можуть продовжувати вчиняти нові злочини, які є небезпечними для життя та здоров`я людини, чим створюється загроза для суспільства. Злочин, які скоїли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є тяжким злочином, за який передбачено покарання від семи до десяти років.

Обвинувачений ОСОБА_7 надав клопотання, в якому просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він має намір проживати за адресою його реєстрації та проживання його батьків в АДРЕСА_1 , у нього погіршився стан здоров`я, так як він змалку хворіє на псоріаз, його турбує зубний біль. Утримуючи його під вартою він не має змоги отримувати повноцінне лікування. Він зобов`язується з`являтися на виклики до суду та не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків та потерпілого.

Потерпілий підтримує клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим .

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечує про продовженння йому запобіжного заходу у віиді тритмання під вартою.

Адвокат ОСОБА_6 підтримує позицію свого підзахисного.

Адвокат ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у виді тритмання під вартою ОСОБА_7 заперечує, вважає можливим застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступних висновків.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведене, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти рнизикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу ... .

Відповідно до положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003, згідно якого взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано фактом вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, оскільки справжні інтереси суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 здійснили суспільно небезпечне діяння, що виразилось у вчиненні тяжкого умисного злочину, направленого проти власності громадян із застосуванням насильства небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, неодноразово раніше вже вчиняли умисні корисливі злочини, направлені проти власності громадян, за що відбували покарання, не мають підтвердження щодо свого місця роботи та джерела доходів, перебуваючи на волі здатні переховуватись від суду, можуть продовжувати вчиняти нові злочини, які є небезпечними для життя та здоров`я людини, чим створюється загроза для суспільства. Тому суд вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому обвинуваченим необхідно продовжити строк тримання під вартою ще на 60 діб.

Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає, що воно задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий, крім того йому вручена підозра 24.09.2018 р. Голосіївським управлінням ГУНП у м.Києві про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, не має постійного місця роботи та проживання, знову скоїв тяжкий злочин , а тому суд вважає, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокуролра про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб з 06 травня 2019року по 04 липня 2019 року включно.

Продовжити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб з 06 травня 2019 року по 04 липня 2019 року включно.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: . ОСОБА_1