Справа №443/127/19
Провадження №1-кс/443/54/19
У Х В А Л А
/про відмову в накладенні арешту на майно/

25 січня 2019 року м. Жидачів

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000042 від 20.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області про арешт майна, а саме: автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER» сірого кольору, реєстраційний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , 2000 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Загірочко, Жидачівського району Львівської області.
В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що 20.01.2019 року до Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с. Загірочко Жидачівського району Львівської області, про те, що 20.01.2019 року, близько 06:00 год., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Фольксваген Т4» р.н. « НОМЕР_1 », сірого кольору, запропонував підвезти її у м. Ходорів Жидачівського району, коли остання погодилась та сіла у автомобіль ОСОБА_7 відвіз її у ліс біля с. Демидів Жидачівського району, де в салоні автомобіля, застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_6 , без її добровільної згоди, зґвалтував природним способом. 20.01.2019 року слідчим відділенням Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області по даному факту зареєстровано кримінальне провадження №0000042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.
Зважаючи на виниклі обставини, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, 20.01.2019 в період часу з «16» год. «23» хв. до «18» год. «07» хв., проведено обшук вказаного транспортного засобу, під час якого виявлено та вилучено ряд речей, а сам об`єкт обшуку вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів на території Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області.
Враховуючи, те що вищевказаний транспортний засіб має вагоме значення для досудового розслідування кримінального провадження, оскільки можливо зберіг на собі сліди вчинення злочину, а тому з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно для запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задовольнити.
Згідно із ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 20.01.2019 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.152 КК України (кримінальне провадження №0000042), яке розпочато за фактом повідомлення, що надійшло до Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області 20.01.2019, про те, що 20.01.2019 року, близько 06:00 год., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Фольксваген Т4» р.н. « НОМЕР_1 », сірого кольору, запропонував ОСОБА_6 підвезти її у м. Ходорів Жидачівського району, коли остання погодилась та сіла у автомобіль ОСОБА_7 відвіз її у ліс біля с. Демидів Жидачівського району, де в салоні автомобіля, застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_6 , без її добровільної згоди, зґвалтував природним способом /арк. справи 5/.
З матеріалів клопотання вбачається, що в ході проведення досудового розслідування було отримано дані, які свідчать про те що до даного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Загірочко, Жидачівського району Львівської області /арк. справи 6/.
Зважаючи на виниклі обставини, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, 20.01.2019 року в період часу з «16» год. «23» хв. до «18» год. «07» хв. було здійснено обшук транспортного засобу автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» сірого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в якому, згідно заяви потерпілої її було зґвалтовано. Даний автомобіль був виявлений у дворі неподалік нежитлового будинку АДРЕСА_1 /арк. справи 5-6/.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами клопотання, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» сірого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » дійсно належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний факт додатково підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з бази даних «Армор» /арк. справи 11/.
В ході проведення обшуку в даному автомобілі виявлено та вилучено речі, які мають значення речового доказу по кримінальному провадженні, а саме: футболку червоного кольору, пачку з-під сигарет, дев`ять недопалків сигарет, спортивну чоловічу кофту, рушник жовтого, пляшку полімерну об`ємом 1,5 літри, чехол з руля автомобіля, дві дерев`яні сітки масажери з сидінь автомобіля, покривало з водійського сидіння, покривало з задньої частини салону автомобіля, два покривала з задніх сидінь автомобіля.
З місця події вилучено також автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER» сірого кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , 2000 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Загірочко, Жидачівського району Львівської області. Вказане підтверджується долученим до матеріалів клопотання протоколом обшуку від 20.01.2019 року /арк. справи 7-10/.
З долученої до матеріалів клопотання постанови від 21.01.2019року вбачається, що вищевказаний транспортний засіб визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000042 від 20.01.2019 року/арк. справи 12/.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
У встановлений КПК України строк слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно із ч.1 ст.168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п.1 ч.1 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів
Разом з тим, згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В судовому засіданні слідчим не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно, на разі вже визнано речовим доказом, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, перебуває на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику для зберігання транспортних засобів на території Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що само по собі виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, вимоги ст. 41 Конституції України, де зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним та розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1