УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 201/13179/18

Провадження №1-кс/201/7573/2018

15 грудня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001155 від 18.09.2017, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.3 ст.212 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001155 від 18.09.2017 відносно службових осіб ДПІ у Новокадацькому районі м. Дніпра, які в період часу з 06.01.15 по 07.02.17 в порушення вимог п. 209.1, 209.2, 209.6 ст. 209, п.п. а), б) п. 209.11 ПК України, п.п. «г», п. 6.10, розділу VI Наказу МФУ № 1130 від 14.11.14, п.п. 21.1.2 п.21.1 ст.21, п.76.1. ст. 76, п.200.10 ст. 200 ПК України, п.п. 3.1.1.2, 3.1.3.2, 3.1.3.7, п. 3.1 Розділу III Наказу №165 надали сільськогосподарському виробничому кооперативу «Молочна Країна» (код 39524473) спеціальний режим оподаткування, та в подальшому не проводили камеральні перевірки податкової звітності підприємства, не здійснювали податковий контроль за діяльністю підприємства, що призвело до втрат бюджету у сумі 10 936 721,60 грн., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Наглядом за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється процесуальними керівниками у кримінальному провадженні прокурорами другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області

Клопотання слідчого мотивоване тим, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що директором СВК «Молочна Країна» (код 39524473) є ОСОБА_4 , який на допиті в якості свідка зазначив, що він діючи свідомо та навмисно, з метою отримання прибутку, приблизно в грудні 2014 року передав невстановленій слідством особі за обіцяну матеріальну винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності, підписаний ним протокол загальних зборів учасників CBK «Молочна країна», а також підписаний ним та нотаріально засвідчений статут СВК «Молочна країна» на підставі якого створюється юридична особа, тим самим в порушення вимог зареєструвавши на своє ім`я підприємство СВК «Молочна країна» () та передавши установчі документи вказаного підприємства невстановленій слідством особі, для внесення змін в реєстраційні документи підприємства, після проведення перереєстрації вказаного підприємства, отримав суб`єкт підприємницької діяльності (юридичну особу), з метою прикриття незаконної діяльності, тобто був формальним та фіктивним директором підприємства, не маючи в подальшому ніякого відношення до господарської діяльності СВК «Молочна країна» () та не підписавши жодного разу будь-якого офіційного документу від імені директора підприємства.

Крім того, повторно допитаний 07.08.2018 року ОСОБА_4 повідомив, що майже всі документи, які були вилучені у ході досудового розслідування у ПАТ «Сбербанк», і які надані йому на огляд, ним не підписувались, а підписані від його імені іншими невідомими йому особами.

15.06.2018 року другим відділом процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000793 від 15.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України відносно директора СВК «Молочна країна» () ОСОБА_4 .

15.07.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні фіктивного підприємництва, шляхом створення суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у документальному оформленні неіснуючих (псевдо-господарських) операцій та незаконних господарських операцій, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

09.08.2018 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 199/5543/18, 1-кп/199/441/18) ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України, дане рішення на даний час набрало законної сили.

Під час розгляду справи відносно ОСОБА_4 , судом було встановлено, що протягом періоду з 2015 по 2018 роки підприємство СВК «Молочна країна» () використовувалось невстановленою в ході досудового розслідування особою, для ведення незаконної діяльності, пов`язаної із здійсненням підприємством господарської діяльності як суб`єктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та безпідставне отримання таким чином спеціального режиму оподаткування, з метою ухилення від сплати податків, зокрема: за період з квітня 2015 по січень 2018 незаконно сформований податковий кредит на користь ТОВ «Кіровоградмолоко» () по податку на додану вартість на суму 7762649,79 грн.

27.11.2018 року на підставі ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2018 проведено обшуки за місцем юридичної реєстрації ТОВ «Кіровоградмолоко» (), за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Валентини Терешкової, 215. При цьому у ході обшуків виявлено речі і документи, дозвіл на вилучення яких прямо не надано ухвалою слідчого судці, однак які мають суттєве значення для предмету досудового розслідування та містять у собі інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення особами, що організували злочинну схему із використанням підприємства СВК «Молочна-країна», зокрема щодо підприємства СВК «Молочна-Ліга».

При цьому за наявними оперативними даними підприємство-контрагент ТОВ «Кіровоградмолоко» () - СВК «Молочна-Ліга» є власністю тих саме фактичних власників, що і підприємство СВК «Молочна-країна», і вилучені документи необхідні для проведення судово-почеркознавчих та судово-економічних експертиз, та вони фактично є доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України представниками та бенефіціарними власниками зазначених підприємств. Зважаючи на викладене, вказані матеріали мають суттєве доказове значення у даному кримінальному провадженні, а також необхідні для проведення податкових перевірок, відповідних товарознавчих, почеркознавчих, бухгалтерських, технічних та інших видів експертиз, з метою встановлення завданих незаконними діями вказаних юридичних осіб збитків державі.

На підставі викладеного прокурор просить накласти арешт на вилучені документи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, неявка слідчого, прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного ним клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши зміст внесеного прокурором клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170,171 КПК України.

Так, всупереч вимогам частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчим не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Зокрема, переважна більшість вилучених документів стосується взаємовідносин ТОВ «Кіровоградмолоко» та СВК «Молочна-Ліга», натомість окрім посилань на наявність оперативних даних про взаємозв`язок між останнім та СВК «Молочна-країна», подане клопотання ніяких доказів причетності до вчинення протиправної діяльності цих підприємств працівників ТОВ «Кіровоградмолоко», не містить.

Крім цього, як слідує з наданих матеріалів, на даний час, у даному кримінальному провадженні жодній особі не пред`явлено підозри.

Прокурором також не доведено, що вказане у клопотанні майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним уст.98 КПК України та має значення речового доказу у кримінальному провадженні №0001155.

Дані обставини в своїй сукупності позбавляють суд можливості вирішити заявлене прокурором клопотання про арешт майна по суті.

Доходячи до такого висновку, слідчим суддею також враховується той факт, що відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, натомість прокурором не доведено, що відсутність в розпорядженні ТОВ «Кіровоградмолоко» вилученої у цього підприємства документації, не призведе до таких наслідків.

Відповідно дост.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Зі змісту ч.3 ст.172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбаченіст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,372,395КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001155 від 18.09.2017 про накладення арешту на майно та документи, вилучені 27.11.2018 року за місцем юридичної реєстрації ТОВ «Кіровоградмолоко» (), за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Валентини Терешкової, 215, - повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя