Справа № 644/1233/16-к
Провадження № 1-кп/645/397/18
УХ В А Л А
іменем України

21 грудня 2018 р. колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,
прокурора Харківської міської прокуратури № 3 ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000829 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неодноразово судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121, п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України,
встановила:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.12.2015 року обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що 05.01.2019 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, по кримінальному провадженню свідки не допитані, ризики, визначені раніше судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, посилаючись на те, що стан його здоров`я за час перебування під вартою погіршується. Заявив клопотання про зміну йому запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та також заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, при цьому просила врахувати, що він має свою квартиру, в якій він офіційно зареєстрований, та ряд захворювань. Також зазначила, що доводи прокурора про продовження строку необґрунтовані.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала заяву про слухання справи за її відсутності.
Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти зміни запобіжного заходу, висловлюючи побоювання за безпеку своєї родини. Оскільки , зі слів потерпілого, ОСОБА_10 телефонував дружині потерпілого та висловлював погрози.
Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу заперечувала.
При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Заслухавши думку прокурора, про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку захисника та думку обвинуваченого, які заперечували проти продовження щодо обвинуваченого строку тримання під вартою та просили змінити його на домашній арешт, думку потерпілого, колегія суддів приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно обвинувального акту обвинувачений звинувачується у вчиненні злочинів, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 121, п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, які у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, та санкція зазначеної статті передбачає, також, покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою відповідно до практики Європейського Суду з прав людини.

Також колегія суддів враховує той факт, що всі свідки у судовому засіданні ще не допитані. Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні висловив побоювання за безпеку своєї родину з разі зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Крім того, судова колегія зазначає, що доводи обвинуваченого щодо недоведеності його вини враховуються судом під час постановления остаточного рішення у справі у відповідності до приписів статті 368 КПК України .

Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли.

З огляду на викладене, виходячи з усіх обставин провадження, враховуючи неможливість завершення судового розгляду кримінального провадження у строк до 5 січня 2019 року, судова колегія вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який або домашній арешт, і приходить до висновку щодо необхідності продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою на 60 днів, в зв`язку з чим клопотання сторони захисту та обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2019 року.

Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_6 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 18 лютого 2019 року.
Копію ухвали направити до ДПтС України Харківська установа виконання покарань (№ 27) Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області та Покровської виправної колонії № 17 Харківської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3