Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4002/18
Провадження № 1-кп/723/4562/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець угоду про визнання винуватості від 19 жовтня 2018 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000065 від 22.08.2018 року по обвинуваченню у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.204 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого

встановив:

ОСОБА_4 , обвинувачувався в тому, що він 21 серпня 2018 року перебуваючи на МТК «Калинівський ринок» в м.Чернівці, незаконно придбав у невстановленої особи, з метою збуту, тютюнові вироби марки «Марбле» без марок акцизного податку України в кількості 10 картонних ящиків по ціні 220 доларів США за один ящик, на загальну суму 2200 доларів США. В подальшому перевіз ці тютюнові вироби по місцю свого проживання, а надалі до лісу де в районі 799 прикордонного знаку на відстані 70 метрів від лінії українсько-румунського державного кордону був затриманий працівниками прикордонної служби «Нижні Петрівці», які вилучили вказані тютюнові вироби.

Таким чином ОСОБА_4 , обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.

В ході досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , який згідно ст.37 КПК України. здійснював повноваження прокурора в цьому кримінальному провадженні, 19 жовтня 2018 року, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, на тих умовах, що обвинувачений повністю і беззастережно визнає свою винуватість в скоєному кримінальному правопорушенні і йому призначається покарання за ч.1 ст.240 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 погодився із всіма доказами його винуватості, зазначеними в обвинувальному акті, підтвердив факт визнання винуватості та разом із прокурором ОСОБА_3 просили затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_4 , класифікується, згідно ст.12 КК України, як злочин невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він, при цьому, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Обвинувачений також цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, в т.ч. і щодо обмеження права на оскарження вироку, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватими, вид покарання і обов`язки, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України і розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Судом також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, щодо обмеження права на оскарження вироку.

При цьому обвинуваченому та прокурору були роз`яснені підстави оскарження обвинувального вироку як в апеляційному так і в касаційному порядку.

В судовому засіданні, шляхом опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.240 КК України, кваліфіковано правильно і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Судом встановлено наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а перевіривши угоду, суд знаходить, що вона відповідає вимогам КПК України в т.ч. і в частині призначення обвинуваченому покарання оскільки обвинувачений вину визнав повністю і беззастережно, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, позитивно характеризуються по місцю свого проживання.

Суд враховує всі зазначені в угоді пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини та відсутність обтяжуючих обставин, тяжкість злочину, особу обвинуваченого та вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 жовтня 2018 року між обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0000065 від 22 серпня 2018 року ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, що передбачений ч.1 ст. 240 КК України та призначити йому за цією статтею, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19.10.2018 року покарання, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі, а саме 4988 пачок тютюнових виробів марки «Марбле» без марок акцизного податку України, які зберігаються у складському приміщенні магазину № 5 ТОВ «Рома» за адресою м. Сторожинець, вул. Хотинська, 7А Чернівецької області знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:

- обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду, після його проголошення, негайно вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ: