ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/6591/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого (прокурора) у кримінальному провадженні № 0000022,

В С Т А Н О В И В:

21.11.2018 ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована такими обставинами. 09.11.2018 в рамках кримінального провадження № 000002 було проведено обшук за місцем здійснення діяльності адвокатом ОСОБА_3 . В ході обшуку було вилучено низку документів, які не належать адвокату ОСОБА_3 , а є адвокатським досьє адвоката ОСОБА_2 , яка здійснює діяльність у тому ж приміщенні. З клопотанням про арешт документів адвоката ОСОБА_2 прокурор не звертався, і арешт на них не накладався, а відтак вони підлягають негайному поверненню адвокату ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали скарги, суд не вбачає підстав для розгляду її по суті, оскільки скарга не ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.
Частина 1 статті 303 цього Кодексу містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування, та визначає коло осіб, які можуть подати скаргу.

Так відповідно до пункту 1 зазначеної норми оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, мають право заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор допустили конкретну бездіяльність, оскарження якої передбачено частиною 1 статті 303 КПК України, і ця бездіяльність порушує права чи законні інтереси цієї особи.

За приписом статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: якщо прокурор визнав вилучення майна безпідставним; якщо слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно; якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений частиною 5 статті 171 цього Кодексу строк (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна); якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання (частина 6 статті 173 КПК України); у разі скасування арешту.

Відповідно до статті 220 цього Кодексу клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З матеріалів скарги вбачається, що документи, неповернення яких оскаржує адвокат ОСОБА_2 , були вилучені в рамках обшуку за місцем здійснення діяльності адвоката ОСОБА_3 , при цьому адвокат ОСОБА_2 під час обшуку присутня не була і з заявою про належність їй певних документів вона до органу досудового розслідування не зверталась.

Адвокат ОСОБА_2 також не була учасником процесу під час розгляду клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна та не подавала клопотання про повернення документів.

Наведене дає підстави вважати, що у даному конкретному випадку слідчий та/або прокурор, діючи відповідно до вимог статті 169 КПК України, зобов`язані були повернути тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучене, тобто адвокату ОСОБА_3 .

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не має права подавати скаргу, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 304 КПК України є підставою для її повернення.

Слід також зазначити, що належним способом захисту порушених прав ОСОБА_2 може бути подання слідчому/або прокурору клопотання (заяви) про повернення тимчасово вилученого майна, яке підлягає розгляду відповідно до вимог статті 220 КПК України.

У разі нерозгляду вказаного клопотання або відмови у його задоволенні ОСОБА_2 не позбавлена права оскаржити бездіяльність або рішення слідчому судді відповідно до вимог статті 303 КПК України.

Керуючись пунктом 1 частини 2 статті 304 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого (прокурора) у кримінальному провадженні № 0000022 повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: