Справа № 755/5372/19
1-кп/755/889/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002386 від 22.03.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого неофіційно касиром в Національній лотереї «Золотий Тріумф», із неповною середньою освітою, розлученого, маючого малолітню дитину 2013 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 22 березня 2019 року, приблизно о 14 годині 30 хвили, знаходився на зупинці громадського транспорту «Чернігівська», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 46/2, та в цей час на зупинку під`їхало маршрутне таксі № 528, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , та ОСОБА_3 помітив, що водій маршрутного таксі вийшов з автомобіля та не зачинив дверцята.У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через відчинене водійське вікно маршрутного таксі, правою рукою витяг барсетку марки «Роlо» чорного кольору, всередині якої перебувало 100 гривень номіналом 2 гривні та 1 гривня, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , чернетка з записами, дисконтні картки та візитки в кількості 23 шт., що матеріальноїцінності не становить. Однак, у цей час, злочинні дії ОСОБА_3 були помічені свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_6 і усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені та викриті , не реагуючи на зауваження припинити злочинні дії з боку свідків та потерпілого, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 почав бігти від місця скоєного, при цьому, викинувши барсетку з особистими речами та грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на проїжджу частину дороги, однак, у цей момент був затриманий свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Тим самим, ОСОБА_3 намагався відкрито викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 а саме: барсеткою чорного кольору вартістю 500 грн.; грошовими коштами в розмірі 100 гривень номіналом 2 гривні та 1 гривня, паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ; іконкою; чернеткою з записами; дисконтними картками та візитками в кількості 23 шт., що матеріальної цінності не становить. Виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак ,не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий свідками та потерпілим. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 намагався завдати потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 600 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 22 березня 2019 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, він знаходився на зупинці громадського транспорту «Чернігівська», що за адресою: м. Київ, Попудренка, 46/2. Потім, на дану зупинку під`їхало маршрутне таксі № 528, під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , який зупинився, вийшов з транспортного засобу та не зачинив за собою дверцята. Він, побачивши, що ОСОБА_6 не зачинив дверцята маршрутного таксі, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, через водійське вікно, правою рукою витяг барсетку, однак, його дії були помічені свідками та потерпілим ОСОБА_6 і він почав тікати, викинувши, при цьому, викрадену барсетку. Однак, він був затриманий свідками за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 40. Зокрема, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу огляду місця події від 22.023.2019 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.03.2019 року; протоколу огляду речей від 23.03.2019 року; постанови про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 23.03.2019 року; протоколів проведення слідчого експерименту від 25.03.2019 року та 30.03.2019 року і матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро каявся у скоєному, дані про ОСОБА_3 , а саме: на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг з боку сусідів не надходило, має на утриманні малолітню дитину 2013 р.н., раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого (його щире каяття, вину визнав повністю), суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: спецпакет № ЕХР0312301, всередині якого знаходиться: барсетка марки «Polo», чорного кольору, всередині якого перебуває 100 гривень, номіналом 2 гривні та 1 гривня; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ; іконка, яка матеріальної цінності не становить; чернетка із записами, яка матеріальної цінності не становить; дисконтні картки та візитки у кількості 23 шт., які матеріальної цінності не становлять, який було вилучено під час проведення огляду місця події від 22.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , що переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у його власності.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя