Справа № 461/5631/18
Провадження №1-кп/461/160/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2019 року м.Львів
Галицький районний суд міста Львова
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002850 від 16.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, із середньою освітою, розведений, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 22.01.2019 р. за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі терміном на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2018 року приблизно о 04:43 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 1 по вул. Насипній у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, розбивши скло у автомобілі марки «Renault Clio» (д.н.з. НОМЕР_1 ), звідки шляхом вільного доступу таємно викрав відеореєстратор марки «Хіаоті YI Smart Car International» вартістю 1450 гривень, в якому знаходилась картка пам`яті «MicroSD 16 GB» вартістю 400 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1850 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно 16.06.2018 року приблизно о 04:43 год., перебуваючи біля будинку № 1 по вул. Насипній у м.Львові викрав з автомобіля марки «Renault Clio» д.н.з. НОМЕР_1 відеореєстратор, в якому знаходилась картка пам`яті. Погоджується з вартістю відеореєстратора марки «Хіаоті YI Smart Car International» 1450 гривень та картка пам`яті «MicroSD 16 GB» 400 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 подала суду заяву, в якій просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 слухати у її відсутності. Вирок просила постановити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.
Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті Особливої частини КК України.
Суд враховує, що ОСОБА_4 був раніше засуджений вироком Залізничного районного суду м. Львова від 05.07.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік та фактично вчинив дане кримінальне правопорушення в період перебігу іспитового строку. Однак, в той же час суд позбавлений можливості при призначення покарання застосувати норму ст. 71 КК України, оскільки відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 22.01.2019 року (справа № 466/7057/18) вже застосовано норму ст. 71 КК України та призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань..
Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 22.01.2019 р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років обмеження волі.

Приймаючи до уваги вищеперелічені обставини, а також враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив до призначення покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 22.01.2019 року, - суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 22.01.2019 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 22.01.2019 року, , у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту виконання вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 22.01.2019 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази: DVD-R диск із записами проведення слідчої (розшукової) дії, а саме слідчого експерименту за 27.07.2018 року та DVD-R диск із записом з камери відеоспостереження за 16.06.2018 року залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1