"17" січня 2019 р. Справа № 363/1967/18
УХВАЛА
Іменем України

17 січня 2019 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання потерпілої ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та документів,
встановив:
16.01.2019 року потерпіла ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, в рамках кримінального провадження № 0000510.
Вивчивши матеріали клопотання, підстав для його розгляду по суті не вбачаю з огляду на такі обставини.

Відповідно до положень ст.ст. 159, 160 КПК України, право на звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів мають сторони кримінального провадження.

Статтею 3 КПК України визначено, що сторонами кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

З приписів параграфів 2, 3, 4 глави 3 та частини 3 статті 93 цього Кодексу вбачається, що законодавець відносить до сторони обвинувачення лише прокурора, орган досудового розслідування, керівника цього органу, слідчого та оперативні підрозділи, а потерпілий є учасником кримінального провадження.

Серед визначених статтею 56 КПК України прав потерпілого, які він має можливість реалізувати протягом усього кримінального провадження, право на звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження не передбачене.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що потерпілий та його представник мають певні права сторони обвинувачення лише в тому разі, якщо про це вказано у відповідній нормі кримінального процесуального закону.

За загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 93 КПК України, ініціювання стороною захисту, потерпілим представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Крім того, за положеннями вищезазначених норм кримінального процесуального закону, право здійснити тимчасовий доступ до речей та документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник. Потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення визначених статтею 477 КПК України або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді).

Таким чином, оскільки стаття 160 КПК України не містить вказівки та те, що з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів мають право звернутися потерпілий, його представник чи законний представник, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання потерпілої подане без додержання приписів кримінального процесуального закону щодо суб`єкта звернення, що є підставою для його повернення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 132, 159, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, повернути ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1