Справа № 645/1069/18
Провадження № 1-кп/645/386/18
В И Р О К
20 грудня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, холостого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого 10.11.2006 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 28.05.2008 року; 23.12.2008 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, 69,71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі-10.05.2011 року звільнений за відбуттям покарання; вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, у відповідності до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднано частково невідбута частина покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року та визначене остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяці позбавлення волі, обчислюючи покарання з 31 березня 2017 року на виконання ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.02.2017 року, на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року була змінена правова кваліфікація з ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК країни на ч. 2 ст. 185 КК України та призначене покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст. 71 КК України остаточне призначене покарання у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі, 15.11.2018 року ОСОБА_6 звільнений з-під варти, за відбуттям строку покарання на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.10.2018 року про зарахування у строк покарання терміну попереднього ув`язненням на підставі ч.5 ст. 72 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, -
10 січня 2017 року, приблизно о 04 годин 00 хвилин, точний час органами досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходився біля третього під`їзду будинку №15 по вул. Олімпійській в м. Харкові, де виявив отвір, не заміщений решіткою, що веде до підвального приміщення. В цей момент у ОСОБА_6 виник намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше сховище. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не слідкує, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, проник до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , де побачив телекомунікаційні дроти. ОСОБА_6 , із застосуванням ножа, який він мав із собою, перерізав телекомунікаційні дроти: ТППепЗ 30х2х0,5, загальною довжиною 110 м.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 викинув 10 мотків обрізаного ним кабелю на землю, перед отвором через який він проникав до підвального приміщення.
Після чого, ОСОБА_6 виліз із підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , але не зміг покинути місце злочину із викраденим майном у зв`язку з тим, що його злочинні дії були викриті оперуповноваженим ВКП Немишлянського ВП ГУ НП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Згідно висновку судово -товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Зал. проф. ОСОБА_9 №580 вартість дроту ТППепЗ 30х2х0,5 загальною довжиною 110 метрів склала 3245 грн. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 намагався спричинити матеріальний збиток ПАТ «Укртелеком» на суму 3245 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3ст. 185 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_10 , яка діяла на підставі довіреності від 12.12.2017 року в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце слухання справи належним чином. Надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить слухати справу за її відсутності. ПАТ «Укртелеком» заявлено цивільний позов на суму 7103,71 грн., який представник підтримала та просила задовольнити.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі представник Харківської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_10 , яка надала до суду заяву, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище, вчинене повторно.
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліку КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не перебуває, перебуває на обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» з квітня 2014 року, не одружений, не працює.
Відповідно до вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. У відповідності до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року та визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі, обчислюючи строк покарання з 31 березня 2017 року відповідно до виконання ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.01.2017 року. Зарахувати з 10 квітня 2017 року (ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року) до 20.06.2017 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України.
Ухвалою колегії судової палати з розгляду кримінальних спав Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року змінено. Змінено правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України на ч.2ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за якою йому призначено покарання 1 рік позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року та остаточно призначено покарання 2 роки 7 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2018 року клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року -задоволено частково. На підставі ч.2 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 23.08.2018 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 23.08.2018 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Згідно відповіді заступника начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Харківського СІЗО №27 ОСОБА_11 повідомлено, що 15.11.2018 року ОСОБА_6 звільнений з-під варти, за відбуттям строку покарання на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.10.2018 року про зарахування у строк покарання терміну попереднього ув`язненням на підставі ч.5 ст. 72 КК України. Колісник вибув за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КПК України.
Враховуючи вказане, суд призначає покарання обвинуваченням з урахування ст. 70 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_6 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого попередження вчинення ним нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів.
Крім того, ПАТ «Укртелеком» був заявлений цивільний позов на суму 7103,31 грн.
При вирішенні заявленого цивільного позову суд виходить із такого.
Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №580 від 24.01.2017 року ринкова вартість 110 погонних метрів кабелю ТППепЗ 30х2х0,5, з урахуванням зниження якості від зносу, станом на 10.01.2017 р. складала 3245 грн.
У зв`язку з викладеним, цивільний позов, заявлений в ході судового розгляду представником ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_10 на суму 7103,71 грн. підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 3245 грн., що відповідає висновку судово-товарознавчої експертизи №580 від 24.01.2017 року. При цьому суд враховує довідку про значне пошкодження зазначеного кабелю.
Долю про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи № 580 від 24.01.2017 року у розмірі 352 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати покарання, відбуте повністю за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року, ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням і визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Зарахувати з 10 квітня 2017 року (ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року про тимчасове залишення в СІЗО) до 20 червня 2017 року (включно), з 21.06.2017 року по 23.08.2018 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази пошкоджені телекомунікаційні дроти ТППепЗ 30х2х0,5, що передані на відповідальне зберігання представнику ПАТ «Укртелеком», після набрання вироком законної сили - вважати повернутими потерпілому. Ніж з рукояткою білого кольору, вилучений у ОСОБА_6 в ході огляду місця події 10.01.2017 року, що зданий до камери схову речових доказів Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, після набрання вироком законної сили -знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя-