Справа № 206/6739/18
Провадження № 1-кс/206/1291/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2018 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури № 1 та додані до неї матеріали
06.12.2018 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури № 1. Так, ОСОБА_2 у своїй скарзі зазначив, що ним на ім`я начальника Ігреньського виправного центру № 133 було подано заяву з проханням надати йому спеціальне харчування, згідно висновку та рекомендаціям лікаря стоматолога, також, у заяві ОСОБА_2 вказав, що він відмовляється від харчів, які дають в їдальні закладу. Однак, прокурором, який проводив розслідування за даним фактом не було повно проведено розслідування, не були проведені слідчі дії для встановлення порушень Закону України та прав заявника начальником ІВЦ № 133. Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, заявник просив скасувати рішення прокуратури № 1, направити матеріали на повне та об`єктивне розслідування.
В обґрунтування скарги, заявником було долучено лист заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , за змістом якого, заявнику було повідомлено, що порушень вимог чинного законодавства України в діях персоналу державної установи «Ігреньський виправний центр № 133» не виявлено. Також, роз`яснено право на порядок забезпечення засуджених продуктами харчування.
Отже, відповідно до ч. 1 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) засуджені мають право звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань. Відповідні звернення (кореспонденція) подаються до адміністрації установи виконання покарань. Про отримання адміністрацією звернення (кореспонденції) засудженому видається талон-підтвердження. Протягом трьох діб (а у випадках, встановлених законодавством, протягом однієї доби) з часу видачі талона-підтвердження зазначене звернення (кореспонденція) направляється адресату.
В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному у рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України, а тому будь-яка інша бездіяльність під час проведення досудового розслідування до слідчого судді не оскаржуються, а відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.
В той же час, слідчий суддя звертає увагу, що у даному конкретному випадку ст. 303 КПК України на яку посилається заявник, передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час саме досудового розслідування, та право на їх оскарження.
Однак, факт про який повідомив заявник не є предметом розслідування у будь-якому кримінальному провадженні, скарга не стосується бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про такий факт до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому, подана скарга не може бути розглянута в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки дана скарга не підлягає оскарженню в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 303-304, 369-372 КПК України, -
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури № 1.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1