Справа № 474/1019/18
Провадження № 1-кп/474/105/18
ВИРОК
Іменем України

14.11.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення в рамках кримінального провадження № 0000365 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокорове Великомихайлівського району Одеської області, українця, гр. України, освіта середня, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

встановив:

29.10.2018р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та 14.11.2018р. угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 16 жовтня 2018 року, близько 12 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , перебували поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Героїв Врадіївщини в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, навпроти хлібозаводу де між ними відбувався конфлікт з приводу неповернення ОСОБА_5 боргу у сумі 1500 гривень ОСОБА_4 .

Коли ОСОБА_5 вирішив викликати поліцію з приводу раптово виниклого між ними конфлікту та з цією метою тримав мобільний телефон біля вуха, у ОСОБА_4 виник умисел направлений на незаконне заволодіння майном, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном марки Xiomi 5-А, сірого кольору.

З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном, що належить ОСОБА_5 шляхом ривку, відкрито, ігноруючи волю потерпілого, заволодів належним йому вказаним мобільним телефоном марки Xiomi 5-А, вартістю 2 240 гривень та чохлом до нього вартістю 52 гривні, з двома сім-картами мобільного оператора Київстар № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 вартістю 50 гривень кожна на загальну суму 100 гривень та з місця злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 2392 гривень.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (грабіж).

Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Досудовим розслідуванням не встановлено обставин, які в силу приписів ст. 66 КК України пом`якшують покарання.

Обставина, яка в силу приписів ст. 67 КК України обтяжує покарання - вчинення злочину повторно.

26.10.2018р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину.

14.11.2018р. потерпілий ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000365 від 16.10.2018р., з одного боку та обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення наступного змісту.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сокорове Великомихайлівського району Одеської області, гр. України, освіта середня, непрацюючий, несудимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

16 жовтня 2018 року, близько 12 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , перебували поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Героїв Врадіївщини в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, навпроти хлібозаводу де між ними відбувався конфлікт з приводу неповернення ОСОБА_5 боргу у сумі 1 500 гривень ОСОБА_4 .

Коли ОСОБА_5 вирішив викликати поліцію з приводу раптово виниклого між ними конфлікту та з цією метою тримав мобільний телефон біля вуха, у ОСОБА_4 виник умисел направлений на незаконне заволодіння майном, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном марки Xiomi 5-А, сірого кольору.

З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном, що належить ОСОБА_5 шляхом ривку, відкрито, ігноруючи волю потерпілого, заволодів належним йому вказаним мобільним телефоном марки Xiomi 5-А, вартістю 2 240 гривень та чохлом до нього вартістю 52 гривні, з двома сім-картами мобільного оператора Київстар № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 вартістю 50 гривень кожна на загальну суму 100 гривень та з місця злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 2 392 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (грабіж).

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України - щире каяття (п. 1).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України - відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Сторони угоди погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди для сторін є:

а) для обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснені і є зрозумілими.

б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

в) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право, упродовж строків притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Угода складена 14.11.2018р. в 3-х екземплярах та підписана обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та зазначив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. ОСОБА_4 зазначив, що у нього наявні кошти для сплати штрафу, так як його середньомісячний дохід становить близько 2 000 грн., а також повідомив про добровільність своєї позиції та просив затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладання угоди про примирення та те, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та що у нього відсутні претензії морального та матеріального характеру до обвинуваченого, просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор просив затвердити угоду та винести вирок на підставі угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Статтею 471 КПК України визначено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Зміст угоди про примирення, укладеної 14.11.2018р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні, на підставі наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 та ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є:

для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 14.11.2018р. про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який є особою раніше несудимою, обставини, які пом`якшують покарання.

На підставі ст. 100 КПК України, речові докази по справі: мобільний телефон марки Xiomi 5-А, сірого кольору, прозорий чохол до нього, сім-карти мобільного оператора Київстар № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , підлягають залишенню останньому як законному власнику.

Керуючись ст.ст. 100, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 14 листопада 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000365 від 16.10.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки Xiomi 5-А, сірого кольору, прозорий чохол до нього, сім-карти мобільного оператора Київстар № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити останньому як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Згідно ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1