Провадження № 1-кс/520/297/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003404 від 31.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 31.08.2018 з управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НПУ надійшли матеріали за зверненням ОСОБА_7 про те, що приблизно в червні 2016 року громадянка Грузії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під приводом надання ОСОБА_7 послуг зі сприяння у пошуках клієнтів щодо постачання с/г продукції, зловживаючи довірою останнього, заволоділа належними йому грошовими коштами в особливо великих розмірах.

За вказаним фактом СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, 31.08.2018 до ЄРДР були внесені відомості за № 0003404 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, 31.08.2018 надійшла заява ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_8 , у квітні 2018 року, під приводом надання послуг із сприянням у пошуку клієнтів щодо постачання с/г продукції, зловживаючи його довірою заволоділа належними йому грошовими коштами у розмірі 113 452 гривень, чим завдала майнову шкоду ОСОБА_9 на вказану суму.

За вказаним фактом СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, 31.08.2018 до ЄРДР були внесені відомості за № 0003408 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Одночасно встановлено, що 04.09.2018 надійшла заява ОСОБА_10 про те, що у період часу з липня по теперішній час, ОСОБА_8 , під приводом розвитку бізнесу, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , незаконно заволоділа грошовими коштами останнього в особливо великих розмірах.

За вказаним фактом СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, 04.09.2018 до ЄРДР були внесені відомості за № 0003456 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 матеріали вищевказаних досудових розслідувань були об`єднані в одне кримінальне провадження № 0003404 від 31.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

Одночасно встановлено, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0003404 від 31.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 та 4 ст. 190 КК України, було встановлено, що директор ТОВ "Дєніз" () ОСОБА_8 , в ході здійснення своєї господарської діяльності у сфері закупівлі та продажу сільського господарської продукції, складає завідомо підроблені документи - товарно-транспортні накладні на товар с/г продукції, який надходить на складські приміщення та у подальшому здійснює їх експорт, що спричинило тяжкі наслідки.

За вказаним фактом, СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, 04.09.2018 до ЄРДР були внесені відомості за № 0004859 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 матеріали вищевказаних досудових розслідувань були об`єднані в одне кримінальне провадження № 0003404 від 31.08.2018 із встановленою правовою кваліфікацією ч.ч. 2, 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 зі свідчень якого вбачається, що приблизно у 2016 році, він познайомився з ОСОБА_8 , яка йому в ході їх розмови запропонувала йому спільний бізнес у сфері придбання та оптового продажу зернових культу на території України, при цьому остання його запевнила, що вона в цій сфері вже досить тривалий час та у неї у зв`язку з чим є достатній перелік осіб, які можуть виступати перевіреними постачальниками.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_7 не була сумнівів для недовіри ОСОБА_11 , він погодився на співробітництво з нею та приблизно в кінці травня 2018 року, ОСОБА_7 знаходячись в офісному приміщенні № 901, який розташований та 9 поверсі будинку АДРЕСА_1 , передав їй грошові кошти у розмірі 1 250 000 доларів США у якості оплати за придбання партії товару зернових культур та їх доставку на склад, який розташований на території міста Миколаєва, однак до теперішнього часу, ОСОБА_12 взяті на себе зобов`язання не виконала, грошові кошти у розмірі 1 250 000 доларів США, ОСОБА_7 не повернула.

Разом з цим, в ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_9 зі свідчень якого вбачається, що приблизно у березні 2018 року він зустрівся з раніше йому вже відомою через його товариша ОСОБА_13 . ОСОБА_8 та у подальшому передав їй в якості оплати за придбання партії товару зернових культур та їх доставку на склад, який розташований на території міста Миколаєва, грошові кошти у розмірі 4000 доларів США, однак до теперішнього часу, ОСОБА_12 взяті на себе зобов`язання не виконала, грошові кошти у розмірі 4000 доларів США, ОСОБА_9 не повернула.

Крім того, в ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_10 зі свідчень якого вбачається, що приблизно в серпні 2018 року, він через свого знайомого ОСОБА_13 познайомився з ОСОБА_8 , яка йому як і його товаришу запропонувала сумісний бізнес в сфері оптової закупівлі та продажу зернових культур та запевнила його, що у неї у вказаній сфері є відповідні знайомства та вона може у найближчий час знайти потенційних постачальників зазначеного виду продукції та посприяти її доставки їх на склади, які розташовані на території міста Миколаєва.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_10 не було підстав не довіряти у законності її намірів, останній передав ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 300 000 доларів США в якості оплати за придбання партії товару зернових культур та їх доставку на склад, який розташований на території міста Миколаєва, грошові кошти у розмірі 300 000 доларів США, однак до теперішнього часу, ОСОБА_12 взяті на себе зобов`язання не виконала, грошові кошти у розмірі 300 000 доларів США, ОСОБА_10 не повернула.

При цьому останній показав, що 07.08.2018 він за домовленістю з ОСОБА_8 приїхав в офіс АДРЕСА_2 , де вона здійснює свою діяльність на посаді директора вказаного підприємства, з метою домовитись про обставини повернення нею вищевказаної суми грошових коштів, що до теперішнього часу так і не було нею зроблено.

Разом з цим в ході досудового розслідування було додаткового допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 зі свідчень якого вбачається, що 07.08.2018 він за домовленістю з ОСОБА_8 приїхав в офіс АДРЕСА_2 , де вона здійснює свою діяльність на посаді директора вказаного підприємства, з метою провести взаєморозрахунки, які у подальшому шляхом співставлення належного ОСОБА_7 блокноту та блокноту ОСОБА_8 були проведені та розбіжностей виявлено не було.

Однак, в ході зустрічі ОСОБА_8 почала заперечувати факт отримання нею від ОСОБА_7 грошових коштів у сумі понад 600 000 доларів США, мотивуючи це тим, що остання у період часу з 05.06 по 07.06.2018 не могла їх отримати як визначено у її та у блокноті ОСОБА_7 , оскільки у вказаний період часу вона перебувала за межами міста Одеси.

Вказаний факт не відповідає дійсності, оскільки у зазначений період часу довірена особа ОСОБА_7 ОСОБА_14 за дорученням останнього зустрічався особисто з ОСОБА_8 для передачі їй вищевказаної суми грошових коштів.

Крім того останній показав, що він ще один раз приїздив до ОСОБА_15 з метою подивитись документи, які підтверджують факт виконання нею своїх зобов`язань в частині здійснення поставки с/г продукції в чому йому було відмовлено, що дало йому підстави припустити що зазначені документи мають ознаки підробки.

При цьому, в рамках вказаного кримінального провадження було допитано в якості свідка ОСОБА_14 зі свідчень якого вбачається, що приблизно в липні 2018 року йому зателефонував йог товариш ОСОБА_7 та попросив його зустрітися з особою на ім`я ОСОБА_8 для того щоб передати їй грошові кошти для реалізації їх ділових взаємовідносин, що ним у подальшому і було зроблено, при цьому останній показав що на зазначеній зустрічі була присутня особисто ОСОБА_15 , яка після отримання від нього грошових коштів одразу зателефонувала ОСОБА_7 та підтвердила факт їх отримання.

Разом з цим в ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_16 зі свідчень якого вбачається, що приблизно що в червні 2017 року він через Всесвітню мережу Інтернет знайшов повідомлення про те, що особа на ім`я ОСОБА_17 , діючи від імені Фірми «Атлант Груп», пропонував вакансію директора на одній із підприємств-контрагентів вказаної фірми, яка займається діяльністю у сфері продажу та закупівлі с/г продукції.

У зв`язку з тим, що за надання своїх персональних даних для оформлення на посаду директора, вищевказаний ОСОБА_17 запропонував грошову винагороду у розмірі 5000 гривень, останній погодився на вказану пропозицію, у зв`язку з чим, на нього було зареєстровано фірму «Групптрейд».

При цьому останній показав, що в ході особистої розмови з ОСОБА_17 , останній постійно в телефонному режимі погоджував всі свої дії направлені на реєстрацію вищевказаного підприємства з особою на ім`я ОСОБА_18 .

В ході досудового розслідування, було додатково допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 зі свідчень якого вбачається, що на скільки йому відомо ОСОБА_19 постачає та зберігає с/г продукцію за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході досудового розслідування оперативному підрозділу було надано доручення щодо встановлення фактичного місцезнаходження особи на ім`я ОСОБА_8 , та можливого використання в ході здійснення нею своєї підприємницької діяльності в сфері придбання та продажу с/г продукції складських приміщень за адресою: АДРЕСА_3 .

З матеріалів виконаного доручення, а також результатів проведення інших оперативно-розшукових заходів було встановлено, що ОСОБА_8 для реалізації своєї підприємницької діяльності постачання сільськогосподарської продукції у вигляді шрот соняшниковий, шрот рапсовий, жми соняшниковий та жмих рапсовий за готівку, використовує складські приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, 03.01.2019, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за адресою: м. Миколаїв, вул. вул. Турбінна, 15а., був проведений обшук, в ході якого були виявлені та вилучені речі та документи, зазначені в клопотанні.

Відповідно до протоколу обшуку від документи вилучені, опечатані та направлені на зберігання в СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, технічний жмих та рапсовий шрот відправлений на зберігання до ТОВ «ТВА АГРО-ІНДАСТРІ» за адресою: м. Миколаїв, вул. Турбінна, 15 а.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про накладення арешту на майно, обґрунтовуючи його тим, що метою накладення арешту є збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та їх арешт потрібен для позбавлення власників можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного та об`єктивного рішення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначивши, що в клопотанні не зазначене мета арешту, вилучене майно є продукцією, яка швидко псується, арешт майна буде блокувати роботу підприємства, крім того, відсутнє підтвердження відношення продукції та документів до кримінального провадження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що зберігання вилученого майна без дотримання певних вимог може знищити майно.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

У клопотанні сторони обвинувачення зазначено, що зі свідчень потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що на скільки йому відомо ОСОБА_19 постачає та зберігає с/г продукцію за адресою: АДРЕСА_3 , а з матеріалів виконаного доручення, а також результатів проведення інших оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_8 для реалізації своєї підприємницької діяльності постачання сільськогосподарської продукції у вигляді шрот соняшниковий, шрот рапсовий, жми соняшниковий та жмих рапсовий за готівку, використовує складські приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .
Проте, жодних документів, підтверджуючих вищезазначені обставини долучено не було, зокрема, відсутній протокол допиту ОСОБА_7 та доручення.
В порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, долучені до клопотання документи не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, а також значення вилученого майна для даного кримінального провадження.

Крім того, в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні. Також, арешт рапсового шроту та технічного жмиха може призвести до фактичного припиненням господарської діяльності підприємства, необхідність чого сторона обвинувачення в судовому засіданні не довела.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003404 від 31.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1