Провадження №1-кс/369/3968/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001888, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 30 березня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва накладено арешт на автомобіль SKODA SUPERB д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова " НОМЕР_2 ", свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу " НОМЕР_3 ", що належить ОСОБА_4 . Заборонено користуватися та розпоряджатися автомобілем.

29.05.2018 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було надано дозвіл слідчому на огляд автомобіля. 09.08.2018 року ухвалою слідчого судуд Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 за клопотанням адвоката ОСОБА_3 автомобіль передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

29.08.2018 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської обалсті ОСОБА_1 за клопотанням адвоката ОСОБА_6 було скасовано заборону користування автомобілем.

На тепіреішній час ОСОБА_4 , позбавлена права розпоряджатися автомобілем у зв`язку з існуючою судовою забороною та накладеним арештом.

Вважає, що в теперішній час , та на майбутнє, у застосуванні арешту автомобіля потреба відпала, а отже з`явилися підстави для повного скасування арешту автомобіля.

А тому заявник просив скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року на автомобіль SKODA SUPERB д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова " НОМЕР_2 ", свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу " НОМЕР_3 ", що належить ОСОБА_4 .

До судового засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив.

Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області до судового засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 21.03.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001888 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року було накладено арешт на автомобіль марки «SKODA SUPERB», д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , коричневого кольору, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був вилучений в ході огляду місця події 21 березня 2018 року, та на даний час знаходиться на території Вишнівського ВП. Заборонено розпоряджатись та користуватись автомобілем марки «SKODA SUPERB», д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , коричневого кольору.

Постановою слідчого СВ Києво Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 21 березня 2018 року, автомобіль марки «SKODA SUPERB», д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , коричневого кольору, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001888 від 21 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки відповідне рухоме майно було визнано речовим доказом і є об`єктом кримінально-протиправних дій та відповідно існує можливість використання даних речей як доказу у кримінальному провадженні № 0001888 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-173, 175 372, КПК України, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001888 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1