Провадження № 11-кп/824/1024/19 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А

25 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 393 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 393 КК України повернуто прокурору.

Згідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 залишено без змін у вигляді тримання під вартою, продовживши строк запобіжного заходу до 25 січня 2019 року (включно).

На ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою.

18 січня 2019 року прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 строком на два місяці (60 днів) без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що наявність причетності ОСОБА_9 до скоєння злочинів (обґрунтованої підозри) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та їх сукупності.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочини, які згідно із ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, тяжких та середньої тяжкості злочинів та за які законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року строк запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_9 спливає 25 січня 2019 року, однак, на даний час, розгляд даного кримінального провадження Печерським районним судом фактично ще навіть не розпочався, а апеляційне провадження стосовно ОСОБА_9 ще не закінчено, а тому можна зробити висновок про те, що обвинувачений може вжити заходів для перешкоджання здійснення розгляду матеріалів кримінального провадження в тому числі і апеляційного, а відтак є необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 із урахуванням вимог КПК України та наявності відповідних ризиків.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 покладається необхідність запобігти спробам:

- Переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні одного особливо тяжкого, двох тяжких та двох середньої тяжкості злочинів за які законом передбачена безальтернативна міра покарання у виді позбавлення волі, а також враховуючи репутацію та соціальні зв`язки обвинуваченого: є особою молодого працездатного віку, але офіційно не працевлаштований, легальних джерел доходу не має, не одружений і з огляду на високий рівень суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, дають достатні підстави про існування такого ризику;

- незаконно впливати на потерпілу, оскільки йому відомо її місце проживання, а також впливати на свідків і перебуваючи на волі в умовах неочевидності існує ризик впливу обвинуваченого на вказаних осіб шляхом погроз, умовляння, залякування чи підкупу з метою зміни вищезазначеними особами своїх показів чи дачі неправдивих показів. Так як ні потерпіла, ні жоден із свідків в судовому засіданні ще не допитані;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час в Святошинському районному суді міста Києва стосовно нього розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 206 КК України.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід і з часу застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вони не зменшилися та існують на теперішній час.

Дані ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 та не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності поведінки обвинуваченого.

Наявний запобіжний захід відповідає характеру інкримінованих ОСОБА_9 діянь, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, впливати на потерпілу та свідків, а також запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Окрім того, прокурор зазначає, що враховуючи те, що більшість злочинів (ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України) вчинені із застосуванням насильства над потерпілою, а також прецедентну практику Європейського суду з прав людини про те, що не лише потреби конкретної особи, а й загальні суспільні інтереси, які зважаючи на велику суспільну небезпечність та кількість інкримінованих злочинів, вимагають більш суворішого підходу не дають підстав для запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді,

думку прокурора, яка вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

думку захисника ОСОБА_10 , яка заперечувала проти задоволення клопотання,

обвинуваченого ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення клопотання та просив змінити запобіжний захід на більш м`який,

перевіривши матеріали кримінального провадження та клопотання прокурора, колегія суддів вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні одного особливо тяжкого, двох тяжких та двох середньої тяжкості злочинів за які законом передбачена безальтернативна міра покарання у виді позбавлення волі. Більшість злочинів, зокрема за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України вчинені із застосуванням насильства над потерпілою.
Також апеляційним судом під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_9 , знаходиться у працездатному віці та стані, не маючи жодних протипоказань, не має офіційного місця роботи, та не має власного джерела отримання прибутку, таким чином позбавлений можливості законним шляхом забезпечити своє існування, що може свідчити про те, що у разі звільнення ОСОБА_9 з під варти може продовжити вчиняти аналогічні злочини. Окрім того ОСОБА_9 не одружений, не має сім`ї та міцних соціальних зв`язків.
Окрім того, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , колегія суддів звертає увагу на те, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України, а саме у вчиненні втечі з-під варти.
Тому, урахуванням існуючих ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкості кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_9 обставин їх вчинення, а також з урахуванням покарання передбачених санкціями ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 393 КК України відносно ОСОБА_9 відсутні підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж утримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого у майбутньому, та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,197,199,331 КПК України, колегія суддів вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 331, 418, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у «Дільниці слідчого ізолятора при Державній установі «Бучанська виправна колонія № 85» строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави, до 25 березня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

_________________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 Свінціцька