УХВАЛА

Справа № 569/697/19

11 січня 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи державної установи «Городищенська виправна колонія 96», майора внутрішньої служби, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області за процесуального керівництва військової прокуратури Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000151 від 20 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що наказом виконуючого обов`язки начальника державної установи «Городищенська виправна колонія №96» від 01 березня 2018 року №33/ОС-18, майора внутрішньої служби ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи державної установи «Городищенська виправна колонія №96».

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про державну установу «Городищенська виправна колонія №96», затвердженої наказом заступника Міністра юстиції України від 27.06.2018 року №2134/5, Городищенська виправна колонія є державною установою, органом управління виступає Міністерство юстиції України. Виправна колонія є бюджетною неприбутковою установою та у своїй діяльності керується Конституцією України, Кримінальним процесуальним та Кримінально-виконавчим кодексами України, Законом України «Про запобігання корупції» та іншими законами.

Згідно розділу 1 наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року №2300/5 «Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими», відділення соціально-психологічної служби як основна організаційна ланка у структурі установи виконання покарань створюється для безпосереднього забезпечення оптимальних умов відбування покарання та проведення із засудженими соціально-виховної роботи для досягнення мети їх виправлення і ресоціалізації.
Розділом 2 наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року №2300/5 «Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими» передбачено, що начальник відділення соціально-психологічної служби наділений правом вносити керівництву установи пропозиції щодо застосування до засуджених заходів заохочення та стягнення, користуватися дисциплінарними повноваженнями, визначеними кримінально-виконавчим законодавством; порушувати перед керівництвом установи питання щодо створення належних умов тримання засуджених та зміцнення матеріально-технічної бази для проведення соціально-виховної роботи у відділенні.
Відповідно до посадової інструкції начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи державної установи «Городищенська виправна колонія №96», начальник відділення має право виносити керівництву установи пропозиції щодо застосування до засуджених заходів заохочення та стягнення; брати участь у засіданнях комісії з питань переведення засуджених до інших структурних дільниць або інших установ, застосування до засуджених заохочувальних норм, амністії або помилування та інших комісій, доповідати свої пропозиції щодо доцільності прийняття тих чи інших рішень відносно засуджених.

Окрім цього, ОСОБА_4 відповідно до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що службова особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів:1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Разом із тим, ОСОБА_4 , у порушення вказаних вище вимог законодавства та своїх функціональних обов`язків, будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи надану йому владу та службове становище, близько 09 год. 50 хв. 10 січня 2019 року перебуваючи поблизу кафе «Райський сад» за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Бармаки, вул. Польова, 4, вимагав та отримав від гр. ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 700 доларів США за вчинення ним, ОСОБА_4 , як службовою особою, в інтересах засудженого ОСОБА_7 , як третьої особи, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, які полягають у підготовці документів необхідних для застосування до засудженого ОСОБА_7 заходів заохочення, які в подальшому є підставою для пом`якшення режиму відбування покарання для останнього.

Близько 15 год. 08 хв. 10 січня 2019 року ОСОБА_4 затримано на підставі п.1 ч.1 ст. 208 КПК України працівниками правоохоронних органів, після отримання ним неправомірної вигоди від гр. ОСОБА_6 .

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.3 ст.368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

11 січня 2019 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 підтверджена: показами свідка ОСОБА_6 , заявою про вчинення злочину гр. ОСОБА_6 , протоколом обшуку від 10 січня 2019 року, протоколом затримання ОСОБА_4 від 10 січня 2019 року, іншими доказами та матеріалами.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.
Так, санкцією статті злочину в якому підозрюється ОСОБА_4 (ч.3 ст.368 КК України) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, із конфіскацією майна та спеціальною конфіскацією майна, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 являється корупційним, а тому судом у подальшому не можуть бути застосовані ст. ст. 69, 75 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, відправитись у невідомому напрямку так, як закордонний паспорт у останнього не вилучався .

Таким чином, наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.
Також, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме враховуючи, що санкцією статті передбачено спеціальну конфіскацію та конфіскацію майна підозрюваного, ОСОБА_4 може переховувати майно та грошові кошти, знімати рахунки із банку, знищувати, спотворювати службові документи, які стосуються відбування покарання засудженим ОСОБА_8 та надання йому заохочень, що можуть мати значення по справі, тобто наявний ризик передбачений п.2 та п.4 ч.1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, ОСОБА_4 перебуваючи на волі із використанням свого службового становища та зв`язків може незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 (відбуває на даний час покарання у державній установі «Городищенська виправна колонія 96», де проходить службу підозрюваний), що вказує на ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Ураховуючи викладене, а також те, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, беручи до уваги його вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини., однак не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання, просили обрати домашній арешт із забороною залишати житло в нічну пору доби.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, адвоката, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , у порушення вказаних вище вимог законодавства та своїх функціональних обов`язків, будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи надану йому владу та службове становище, близько 09 год. 50 хв. 10 січня 2019 року перебуваючи поблизу кафе «Райський сад» за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Бармаки, вул. Польова, 4, вимагав та отримав від гр. ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 700 доларів США за вчинення ним, ОСОБА_4 , як службовою особою, в інтересах засудженого ОСОБА_7 , як третьої особи, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, які полягають у підготовці документів необхідних для застосування до засудженого ОСОБА_7 заходів заохочення, які в подальшому є підставою для пом`якшення режиму відбування покарання для останнього.

Близько 15 год. 08 хв. 10 січня 2019 року ОСОБА_4 затримано на підставі п.1 ч.1 ст.208 КПК України працівниками правоохоронних органів, після отримання ним неправомірної вигоди від гр. ОСОБА_6 .

11 січня 2019 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Однак, при цьому слідчий суддя вважає, що прокурором при розгляді не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, відсутність судимостей, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 домашній арешт із забороною підозрюваному залишати житло цілодобово.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК країни покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 181, 193-194, 195, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту затримання, а саме до 10 березня 2019 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці до 10 березня 2019 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя