Справа № 598/364/19
провадження № 1-кп/598/116/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження № 0000048 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого завгоспом ЗОШ І-ІІІ ст. с.Нижчі Луб`янки Збаразького району Тернопільської області, раніше не судимого,

за ч.2 ст.345 КК України,-

встановив:

11 лютого 2019 року приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Збаразької ЦРКЛ, що по вул.Павлова,2 в м.Збараж Тернопільської області, куди він був доставлений для проведення медичного огляду для виявлення стану сп`яніння, поводив себе зухвало, нецензурно виражався в адресу працівників поліції, ображав їх честь та гідність, погрожував застосуванням фізичного насильства, на вимоги працівників поліції припинити протиправні дії не реагував. Надалі приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи , що протидіятиме працівнику правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, умисно застосував до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 насильство, що виразилось у заподіянні останньому побоїв, а саме нанесенні одного удару кулаком лівої руки в область обличчя поліцейського та одного удару кулаком правої руки в область грудної клітки, внаслідок чого йому було заподіяно фізичний біль.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за ознаками умисного заподіяння працівнику правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час досудового розслідування, а саме, 22 лютого 2019 року, між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором, в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, із застосування ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 1700 грн. При цьому ОСОБА_4 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено підозрюваному.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 передбачений ч.2 ст.345 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано державним інтересам, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 369-371, 314, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 лютого 2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №598/364/19.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.345 КК України, призначивши йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту скасувати негайно.

Речові докази по справі, а саме оптичний цифровий носій DVD-R диск, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1