Справа № 159/2745/18
Провадження № 1-кп/159/42/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000770 від 08 квітня 2018 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Литвиненково Білогорського району АР Крим, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово безробітного, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має судимості: 1) 19.05.2003 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 2) 20.08.2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців; звільненого 23.11.2015 року по відбуттю строку покарання; 3) вироком Ковельського міськрайонного суду від 08.06.2018 року за ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 187 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Партизанське Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово безробітного, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має судимості: 11.01.2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років,звільненого 21.07.2014 року умовно-достроково ухвалою Дрогобиьцокого міського суду Львівської обалсті від 11 липня 2014 року на невідбутий строк покарання 2 роки 1 місяць 17 днів; вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30.10.2018 року за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді відбування 160 годин громадських робіт, покарання відбуте повністю 15.02.2019 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 08.04.2018 року близько 02.00 год, прийшовши до обвинуваченого ОСОБА_5 , за місцем його проживання по АДРЕСА_1 та запропонував останньому вчинити крадіжку грошових коштів з будинку АДРЕСА_3 . При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 , за домовленістю із обвинуваченим ОСОБА_4 мав виконувати роль пособника, попередивши останнього в разі появи можливих очевидців вчинення кримінального правопорушення чи осіб, які проживають у вказаному будинку, що сприяло приховуванню вчинення злочинних дій обвинуваченим ОСОБА_4 , тоді як останній мав виконувати роль виконавця злочину.

Так, зазначені особи, реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшли до вказаного місця злочину зі сторони сільськогосподарських угідь, де обвинувачений ОСОБА_5 , виконуючи раніше обумовлену роль пособника, залишився біля кута з тильної сторони будинку, в той час як обвинувачений ОСОБА_4 , шляхом розбиття скла, через вікно, проник до будинку по АДРЕСА_1 , звідки, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 57 000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдавши їй майнової шкоди на вказану суму та грошові кошти в сумі 90 000 грн, мобільний телефон «Samsung Е 1200» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 300 грн., парфуми «Dolar», вартістю 250 грн, які належать потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завдавши останній майнової шкоди на загальну суму 90 550 грн., після чого заплативши обвинуваченому ОСОБА_5 в якості винагороди 400 грн, розпорядився викраденим майном на власний розсуд

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у пособництві в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.5 ст.27, ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні таємного викрадення чужого майна фактично визнав частково та по суті пред`явленого йому обвинувачення показав, що 08.04.2018 року, в нічний час, прийшов до будинку в якому проживав ОСОБА_5 та розбудивши його, запропонував піти з ним по самогон. На цю пропозицію останній погодився, а коли підійшли до будинку потерпілих, він залишив ОСОБА_5 осторонь, а сам вирішив скоїти крадіжку з будинку і з цією метою підійшовши до нього, розбив віконне скло та проникнув в приміщення будинку звідки таємно викрав 118 800 грн. Ствердив, що ОСОБА_5 не знав про його намір скоїти крадіжку і напевно не здогадувався про її вчинення із-за стану алкогольного сп`яніння. Після скоєння крадіжки він разом з ОСОБА_5 повернулись до будинку в якому він проживає, де розпивали спиртне. Тоді ж він дав ОСОБА_5 400 грн., оскільки знав, що той перебуває в тяжкому матеріальному становищі.

Категорично ствердив, що злочин скоїв самостійно без участі ОСОБА_5 , якому нічого про це не було відомо.

Вранці 08.04.2018 року виїхав із села та перебував в інших населених пунктах до часу його затримання працівниками поліції в готелі с.Колодяжне Ковельського району Волинської області. Тоді у нього були вилучені кошти в сумі зазначеній в протоколі огляду місця події, проте в значно меншій сумі. На його думку частину коштів було викрадено працівниками поліції.

Категорично ствердив, що ним було викрадено 118 800 гривень, оскільки через деякий час після крадіжки він їх перерахував.

В ході проведення з участю його, слідчого експерименту, стверджував відомості, розповідаючи про обставини скоєння крадіжки, які не відповідали дійсності, на вимогу та прохання працівників поліції. Незаконні дії на які він вказує не оскаржував, а саме суду надає правдиві показання.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю та показав, що дійсно 08.04.2018 року, коли він спав у будинку в якому проживає, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, його в нічний час розбудив обвинувачений ОСОБА_4 та запропонував піти з ним по самогон на що він погодився. Пам`ятає, що прийшовши до будинку потерпілих ОСОБА_4 його залишив, пішовши в невідомому напрямку, а повернувшись через хвилин п`ятнадцять вони знову пішли до будинку в якому він проживає, де продовжили випивати спиртне.

Не заперечив факту передачі йому ОСОБА_4 400 гривень з яких 200 грн. він витратив на цигарки в торгівельному закладі, 20 грн. добровільно видав працівникам поліції, а решту також витратив на власні потреби.

Категорично ствердив, що участі в крадіжці не приймав і на той час не знав про її скоєння ОСОБА_4 . Показання які він надавав в ході слідчого експерименту є неправдивими, оскільки їх давав на вимогу працівників поліції під погрозами.

Незважаючи на часткове невизнання своєї невинуватості ОСОБА_4 та повне невизнання своєї провини ОСОБА_5 їх винуватість у скоєнні зазначеного в обвинуваченні злочину повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні об`єктивними доказами, які є належними та допустимими.

Із протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.04.2018 року слідує, що ОСОБА_11 , 1943 р.н. звернулась в правоохоронні органи із заявою в якій вказала про факт крадіжки грошей з її будинку 08.04.2018 року в період з 01 год. 45 хв. по 05 год. 30 хв.

Витягом з ЄРДР підтверджено факт початку розслідування 08.04.2018 року злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, скоєного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В ході огляду місця події (протокол від 08.04.2018 року) встановлено, що проникнення в будинок потерпілих, який знаходиться по АДРЕСА_1 відбулось шляхом розбиття скла на одному з вікон будинку.

Під час слідчого експерименту 16.04.2018 року, підозрюваний ОСОБА_5 в присутності понятих на місці розказав і показав про обставини скоєння крадіжки з будинку потерпілих. При цьому ствердив, що крадіжку запропонував скоїти ОСОБА_4 , на що він погодився. Коли вони знаходились на подвір`ї будинку, що по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , шляхом розбиття віконного скла проникнув в будинок, а він в свою чергу, перебував неподалік, з метою спостереження за можливою появою сторонніх осіб та попередження про це ОСОБА_4 .

Протоколом слідчого експерименту від 25.05.2018 року, з участю підозрюваного ОСОБА_4 підтверджено ту обставину, що саме ОСОБА_4 , прийшовши до ОСОБА_5 , запропонував йому вчинити крадіжку з будинку АДРЕСА_3 , в якому проживали потерпілі. Тоді ж він на місці розказав і показав про обставини скоєння ним, шляхом проникнення крадіжки грошей та вказав на дії ОСОБА_5 , який стояв поблизу будинку, так, щоб можна було побачити сторонніх осіб, які могли наближатися до них.

Із протоколу огляду місця події від 16.04.2018 року слідує, що з четвертого готельного номеру, який розташований по АДРЕСА_4 в якому проживав ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 27 761 грн. та 100 дол. США, а також інші речі в тому числі мобільні телефони, одяг та взуття.

Показання свідка ОСОБА_12 об`єктивно підтверджують показання ОСОБА_5 в тому що він розрахувався з нею за придбані речі грошима в сумі 200 грн.

Таким чином на підставі аналізу зібраних доказів, суд приходить до глибокого переконання про доведеність факту скоєння обвинуваченими злочину, а саме: ОСОБА_4 як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а обвинуваченим ОСОБА_5 як пособництво в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.5 ст.27, ч.3 ст. 185 КК України.

На переконання суду показання обвинуваченого ОСОБА_4 про визнання своєї провини частково, та показання ОСОБА_5 про не визнання своєї винуватості є надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам по справі і дані з єдиною метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєння суспільно - небезпечних дій.

Суд вважає правдивими та такими що відповідають фактичним обставинам по справі, показання обвинувачених при проведенні з їх участю слідчого експеремента.

Дана обставина підтверджена об`єктивно, також і письмовою заявою ОСОБА_5 від. 11.04.2018 року, в якій він вказав, що добровільно видає працівникам поліції купюру номіналом 20 грн,грошей які йому видав ОСОБА_4 після скоєння крадіжки з будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 .

Проводячи аналіз підписаних без зауважень обвинуваченими в протоколі про проведення слідчого експеремента, суд зазначає наступне. Так встановлено, що слідчий експеримент з ОСОБА_5 було проведено 16.04.2018 року. В ході вказаної слідчої дії він добровільно розповідав про обставини скоєння злочину. В ході проведення слідчого експеремента з ОСОБА_4 фактично більше як через місяць тобто 25.05.2018 року останній також добровільно розповідав та вказував на обставини скоєної крадіжки.

Ці показання обох обвинувачених в цілому співпадають та не суперечать один одному, враховуючи відсутність можливості спілкуванні між собою обвинувачених .

Представник потерпілих ОСОБА_8 в судовому засіданні наполягав на стягненні з обвинувачених заподіяної потерпілим майнової шкоди в солідарному порядку.

Призначаючи покарання обом обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, обставини справи та особи винних у їх сукупності.

До обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить часткове визнання своєї вини. Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд не вбачає пом`якшуючих покапання обставин, а до обтяжуючих покарання щодо обох обвинувачених обставин суд відносить скоєння злочину, щодо особи похилого віку.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про призначення обов обвинуваченим покарання в межах санкції закону за яким вони притягуються до відповідальності. Підстав для застосування ст..69, ст.. 75 КК України суд не знаходить.

При цьому враховує, що заподіяна майнова шкода потерпілим не відшкодована .

По справі потерпілими ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 заявлено цивільні позови про відшкодування їм завданої майнової шкоди на суму 90,550грн, та 57 тис. грн.. Вказаний позов є підставним, а тому заподіяна шкода підлягає стягуванню з обвинувачених в солідарному порядку.

Вироком Ковельського міськрайонного суду від 08.06.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2ст.. 185,ч.2 ст. 187 КК України до 7років 2 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна що належить останньому на праві приватної власності, а тому остаточне покарання слід призначити з врахуванням даного вироку.

Камінь- Каширським районним судом Волинської області 30.10.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2ст. 125 КК України до 160 годин громадських робіт, яке на день ухвалення вироку відбуте, а тому остаточне покарання слід призначити з врахуванням даного вироку.

В ході розгляду справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2018 року за клопотанням слідчого СВ Ковельського ГУНП у Волинській області накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в розмірі 27, 761 грн та 100 доларів США, які слід повернути потерпілим на відшкодування заподіяної шкоди , мобільний телефон Huawei - Y7 , ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , мобільний телефон Huawei - Y7 , ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та зарядні пристрої до них, чотири тримачі з під сім карток звернути на погашення збитків потерпілим, кухонний ніж, дві пляшки алкогольного напою ТМ «Спелая», об`ємом по 0,5 л, як такі що не становлять цінності- знищити, парфуми «Satіsfaction», кросівки марки «Simuo»- залишити у власності ОСОБА_4 .

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винними у скоєному кримінальному злочині, передбаченому ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_5 у скоєнні злочину перердбаченого ч.5 ст. 27, ч.3ст.185 КК України та призначити покарання:

ОСОБА_4 у виді 4 років позбавлення волі,

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 08.06.2018 року та остаточно визначити до відбування 8років та 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна що належить останньому на праві приватної власності.

Початок відбування покарання рахувати з 21.06.2017 року. На підставі ч.5.ст.72 КК України(ред..від 26.11.2015) зарахувати у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 21.06.2017 року. по 17.10.2017 року включно та з 16.04.2018 року по 31.01.2019 року включно,з рахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 призначити покарання виді 3років та 6 місяців позбавлення волі . На підставі ч.4ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання покаранням за даним вироком, покарання за вироком Камінь- Каширським районним судом Волинської області 30.10.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2ст. 125 КК України., остаточно визначити до відбування покарання ОСОБА_5 3років та 6 місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь потерпілих в солідарному порядку, а саме ОСОБА_9 заподіяну майнову шкоду у розмірі 57тисяч гривень, а ОСОБА_10 заподіяну майнову шкоду у розмірі 90, 550 тисяч гривень .

Накладений арешт по ухвалі слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2018 року за клопотанням слідчого СВ Ковельського ГУНП у Волинській області скасувати, а саме: грошові кошти в розмірі 27, 761 грн та 100 доларів США , повернути потерпілим на відшкодування заподіяної шкоди , мобільний телефон Huawei - Y7 , ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , мобільний телефон Huawei - Y7 , ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та зарядні пристрої до них, чотири тримачі з під сім карток звернути на погашення збитків потерпілих, кухонний ніж, дві пляшки алкогольного напою ТМ «Спелая», об`ємом по 0,5 л, як такі що не становлять цінності- знищити, парфуми «Satіsfaction», кросівки марки «Simuo»- залишити у власності ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 220 гривень які добровільно видані працівникам поліції та які знаходяться в Ковельському ВП ГУНП у Волинській області повернути потерпілим.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 протягом вказаного терміну з дня отримання копії вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим, прокурору і потерпілим.

Головуючий:ОСОБА_1