пр. № 1-кс/759/1540/19
ун. № 759/4532/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадження у досудовому розслідуванні № 0007757 від 02.08.2016 р. за ч. 4 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 11.03.2019 р. звернулася до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову від 02.08.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0007757 посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Скаргу мотивовано тим, що у провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві за її заявою перебувало вказане кримінальне провадження щодо самовільного зайняття квартири АДРЕСА_1 . Проте, досудове розслідування не здійснювалось належним чином і було закрито. Клопотання потерпілого подані в порядку ст. 56 КПК України були проігноровані, постанови прийняті за їх розглядом заявнику не направлялись. Про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 не було повідомлено, позбавивши її можливості вчасно оскаржити постанову про закриття провадження.
У скарзі заявник посилається на те, що у 2003 р. гр. ОСОБА_4 викликавши її з Канади оформила на неї у державного нотаріуса заповіт. При цьому, із рідним братом постраждалої ОСОБА_4 ОСОБА_5 остання ніколи не спілкувалась, оскільки той більшу частину свого життя (біля 30 років) провів «за гратами», мав прозвище «Фаня». Одружившись із ОСОБА_6 вони разом вчиняли шахрайські дії, за що його і вбили у власній квартирі. Із її племінницею ОСОБА_7 , ОСОБА_4 також не спілкувалася, оскільки та лише вимагала від неї гроші й квартиру, але ОСОБА_4 не виконала її вимога, за що і постраждала. Про її смерть ОСОБА_7 дізналася від ОСОБА_3 , що є дивним, оскільки перша живе на відстані 20 хвилин.
ОСОБА_7 ввела в оману скаржника, умисно брехала в поліції, що у померлої ОСОБА_4 немає інших родичів і вона є єдиної її родичкою, приховала існування заповіту. Потім взяла у слідчого ключі від квартири померлої та викрала із квартири все, що змогла винести, а квартиру, яку ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_4 здала в оренду і отримує гроші. Відтак, у заявника наявні підозри, що її тітку вбили і дозволили їй гнити у квартирі 2 місяці, щоб приховати злочин.
Кримінальне провадження № 0007757 від 02.08.2016 року було закрито без виконання всіх необхідних слідчих дій, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, так як це провадження було порушено не відносно рідної племінниці, а відносно «невідомої особи, яка заволоділа ключами і майном». Як зазначає заявник, досудове розслідування у цьому провадженні не проводилось, не виконано жодної слідчої дії, її клопотання проігноровані, не накладено заборону на відчуження квартири, якою користуються невідомі особи, не встановлені обставини зникнення документів, грошей та кредитних карток з квартири померлої ОСОБА_4 .
Кримінальне провадження № 0005742 від 04.07.2016 року, що порушене щодо смерті ОСОБА_4 також закрито.
У зв`язку з викладеним, скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0007757 від 02.08.2016 року; призначити нового слідчого для досудового розслідування і нового процесуального керівника; зобов`язати слідчого здійснити повне, всебічне та об`єктивне досудове розслідування; зобов`язати слідчого встановити та провести допит всіх свідків в межах цього кримінального провадження; та визнати квартиру АДРЕСА_1 доказом у справі, виселити з неї невідомих осіб і накласти заборону на відчуження квартири.
Скаржник подану каргу підтримала у повному обсязі.
Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового розгляду, у судове засідання повторно не прибули. Клопотань про відкладення розгляду не подали. Згідно положення ч. 3 ст. 306 КПК України їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги. На підставі ч.4 ст. 107 КПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.
Ознайомившись із матеріалами скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Перелік рішень, дій і бездіяльності, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні визначено ст. 303 КПК України. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, та, враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах підтвердження про вручення копії оскаржуваної постанови про закриття провадження особі, яка подала скаргу чи особі, в інтересах якої її подано, у строки, передбачені КПК України.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Як встановлено слідчим суддею, СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007757 від 02.08.2016 року.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Як вбачається із пояснень скаржника ОСОБА_3 , і не спростовано стороною обвинувачення, вказане кримінальне провадження було закрито, слідчим не було проведено необхідних слідчих дій, достатніх для належної оцінки повідомлення про вчинення злочину, встановлення наявності або відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення, не встановлено обставин незаконного зайняття і зникнення матеріальних цінностей з квартири. Таким чином, у досудовому розслідуванні наявна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів по обставинам, викладеним ним у заяві. Однак вимоги скаржника щодо призначення нового слідчого і процесуального керівника, зобов`язання проведення слідчих дій, визнання предмету речовим доказом, виселення осіб з квартири і накладення заборони на відчуження квартири задоволенню не підлягають, так як такі рішення, дії, бездіяльність слідчого чи прокурора не можуть бути оскаржені згідно ст. 303 КПК України. За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню, а саме в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження, у задоволенні інших вимог слід відмовити.
При новому розслідуванні належить перевірити викладені в заяві ОСОБА_3 обставини, і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадження у досудовому розслідуванні № 0007757 від 02.08.2016 р. за ч. 4 ст. 190 КК України і продовжити проведення досудового розслідування.,
В іншій частині вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1