справа №619/1205/17
провадження №1-кп/619/113/19
УХВАЛА
28 березня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі колегії:головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_4
прокурораОСОБА_5
захисникаОСОБА_6
обвинуваченогоОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 19.09.2016 року у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 413 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:
31 травня 2018 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 за фактом скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 413 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000148 від 19.09.2016 року.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, так як ризики, які мали місце при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати, а саме він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на недопитаних свідків у справі.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження строків тримання під вартою, так як ризики прокурором не доведені та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та заперечувала проти продовження строків тримання під вартою.

Суд, заслухавши клопотання та думку осіб, які беруть участь у справі, дійшов до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
У ст. 178 КПК України вказані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу і в тому числі однією із обставин є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України зазначено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року ЄСПЛ зазначив, що «наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно, вона має оцінюватися в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи».

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 331 КПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 продовжити до 02 травня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3