Справа № 462/5195/17
У Х В А Л А

05 лютого 2019 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 17.12.2018 року про закриття кримінального провадження,

встановив:
Постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 17.12.2018 року було закрито кримінальне провадження № 0003526 від 23.08.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Скаржник звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову слідчого, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить скаргу задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, проте його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, крім того ним було надано слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0003526 від 23.08.2017 року.

Заслухавши скаржника, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003526 від 24.08.2017 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України за фактом прийняття ОСОБА_3 17.03.2017 року на роботу психолога ГО «Матері мобілізованих» та її звільнення за власним бажанням 21.03.2017 року, враховуючи те, що ОСОБА_3 жодних заяв про прийняття її на роботу та про звільнення за власним бажанням не писала.

17.11.2017 року оскаржуваною постановою слідчого було закрито кримінальне провадження № 0003526 від 24.08.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

28.08.2018 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова постанова слідчого ОСОБА_4 від 17.11.2017 року про закриття кримінального провадження була скасована, а матеріали кримінального провадження № 0000104 від 22.02.2013 були скеровані в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

17.12.2018 року слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 виніс постанову, якою повторно закрив кримінальне провадження № 0003526 від 24.08.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях керівника ГО «Матері мобілізованих» ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, з аналізу вказаної статті КПК України слідує, що значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З аналізу ч. 1 ст. 92 КПК України слідує, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи оскаржувану постанову, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було дано оцінки кожному доказу і сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів, після чого слідчий без будь-якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що відсутній склад в діях керівника ГО «Матері мобілізованих» ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України.

Слідчий під час досудового розслідування обмежився лише допитом свідка ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_3 , проте не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не вирішив питання щодо необхідності залучення спеціалістів Головного управління Держпраці у Львівській області та їх допиту з мотивів наведених у заяві потерпілої ОСОБА_3 , не провів одночасного допиту свідка ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_3 для з`ясування причин розбіжності у їхніх показах, а також, слідчий не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий ОСОБА_4 не зібрав і не оцінив всіх додаткових письмових доказів, які мають значення для прийняття відповідного процесуального рішення про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003526 від 24.08.2017.
Враховуючи наведене, вважаю, що оскаржувана постанова від 17.12.2018 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, є невмотивованою, а відтак не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 17.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003526 від 24.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0003526 направити в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.