Провадження № 1-кс/200/1886/19
Справа № 200/905/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро заяву слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дніпровської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді дана скарга передана для розгляду слідчому судді ОСОБА_3 .
Отримав дане клопотання, слідчий суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід. В обґрунтування заяви про самовідвід суддя зазначає, що ОСОБА_4 звертався до ВРП зі скаргою на його дії, прохаючи притягти його до дисциплінарної відповідальності за начебто порушення вимог чинного законодавства України, у задоволенні якої у грудні 2018 року було відмовлено, тож у випадку прийняття ним рішення, яке не задовольнить ОСОБА_4 , останній знову буде мати можливість звертатися до ВРП та до органів досудового слідства про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а тому в нього виникають побоювання, що участь у даній справі може викликати сумніви в його неупередженості у будь-кого з учасників кримінального провадження.

Особа, яка заявила самовідвід слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та прокурор в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання заяви про самовідвід.

За вказаних обставин визнано можливим розгляд заяви про самовідвід у відсутності зазначених учасників кримінального провадження, слідчого судді ОСОБА_3 .
Суд вивчивши матеріали, заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, статтею ст.75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, при наявності яких, слідчий суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід у відповідності до ч. 1 ст. 80 КПК України.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадження Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дніпровської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Протоколом автоматичного визначення дана скарга розподілена в провадження слідчого судді ОСОБА_3 .

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.
Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.
Відповідно до положень Кодексу суддівської етики та п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.
Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
З огляду на вищевказане «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення «Кастілло проти Іспанії»).
Отже, вищенаведені обставини, про які стало відомо, можуть викликати у учасників кримінального провадження сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дніпровської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а у стороннього спостерігача, з наведених слідчим суддею підстав, може скластися враження упередженості слідчого судді під час розгляду даної скарги.

На підставі викладеного, з метою запобігання виникнення сумнівів учасників процесу щодо справедливості та законності прийнятого судом рішення при розгляді скарги адвоката, суд вважає за необхідне прийняти заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , як обгрунтовану.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 7, 9, 75, 80, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі в розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дніпровської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР - задовольнити.
Прийняти заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі в розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дніпровської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Передати скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дніпровської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР до канцелярії суду для визначення через автоматизовану систему документообігу слідчого судді, який розглядатиме дану скаргу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Бабушкінського

районного суду ОСОБА_1