Ухвала
Іменем України
01 березня 2019 р.

м. Київ
Справа № 442/4140/17
Провадження № 51-942 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року,
встановив:
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області віл 19 лютого 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 171 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено на неї обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового судового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Проте, усупереч наведеним положенням процесуального закону, касаційна скарга засудженої не містить посилань на конкретну з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування ухвали апеляційного суду, а також обґрунтування її незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 370, 412, 413, 414, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Крім того, формально вказуючи на порушення апеляційним судом вимог ст. 404 КПК України засуджена не зазначає, які клопотання всупереч ч. 3 ст. 404 цього Кодексу апеляційний суд безпідставно не задовольнив, які доводи її апеляційної скарги і в порушення якої норми закону належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Також, в мотивувальній частині касаційної скарги засуджена не погоджується як з вироком місцевого суду так із ухвалою апеляційного суду, однак у прохальній частині просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, чим допускає суперечності.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргузасудженої ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3