ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/515/19 Справа № 180/2063/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої

юридичної особи ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінальних проваджень № 0000844, № 0000860 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Новокиївка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 24.05.2012 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.277, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 06.07.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 21.04.2017 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в м. Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції, під час розгляду цього кримінального провадження, не допитав усіх учасників судового провадження, та не взяв до уваги його покази, надані ним в судових засіданнях, а саме, що він інкримінований йому злочин не вчиняв, оскільки на момент вчинення крадіжки він знаходився вдома, при цьому, на підтвердження цього, в нього є свідки.

Також, суд першої інстанції вислухав пояснення свідків, які показали, що ОСОБА_9 не бачили та не знають, впізнати не можуть.

Крім того, вказує на те, що на досудовому слідстві прокурор застосовувала на нього моральний тиск, допитувала його в неробочий час, не надала йому захисника для його захисту.

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року: - ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки та з покладанням обов`язків; - ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочинів та призначено покарання: - за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2017 року у виді 6 місяців, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; - ОСОБА_11 визнано винуватою у вчиненні злочинів та призначено покарання: - за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбуття призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки та з покладанням обов`язків; також вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно вироку суду, 16 жовтня 2017 року, близько 00-00 год., ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна, прибули до трансформаторної підстанції 19с, платформи 116 кілометр, залізничного перегону Нікополь-Марганець, Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», де ОСОБА_9 , потягнувши рукою за провід, витягнув із трансформаторної подстанції 19с трансформатор типу ОМС-4/10, який впав на землю. Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_11 розібрали трансформатор типу ОМС-4/10, злили з нього мастило та на тачанці, яку привезли із собою, відвезли його на місцевість біля будинку № 34 по вул. Рєпіна в м. Марганці, де відділили дві катушки із мідної проволоки, а решту деталей залишили на місці розбирання. Після цього, близько 04-00 год., обвинувачені на автомобілі «таксі» відвезли дві катушки із мідної проволоки загальною вагою 7,6 кг до пункту прийому металобрухту ПП «Укрферум», що по вул. Промислова, 1 в м. Марганці, де здали, чим спричинили матеріальну шкоду Регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на загальну суму 10 213,34 грн..
13 листопада 2017 року, близько 23-30 год., ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна, а саме телефонного кабелю повітряної лінії зв`язку, на мотоциклі ІЖ «Планета 5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до перехрестя вулиць Садової та Київської в місті Марганці Дніпропетровської області.
Після чого, діючи за спільним планом, ОСОБА_11 залишилась на перехресті вулиць Київська та Черняховського в м. Марганці Дніпропетровської області, з метою повідомлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про сторонніх осіб, в разі їх появи.
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи з метою викрадення чужого майна, за попередньою змовою, близько 01-50 год. 14.11.2017 року, підійшли до повітряної лінії зв`язку, розташованої біля будинку № 2 по вул. Черняховського в м. Марганці Дніпропетровської області, де ОСОБА_9 перекинув через телефонний кабель завчасно підготовлений молоток із прив`язаною капроновою мотузкою, зачепив телефонний кабель та шляхом ривка разом з ОСОБА_10 потягнули його вниз. Після цього обвинувачений ОСОБА_9 за допомогою спеціального пристрою «кусачки», який приніс з собою, перерізав телефонний кабель, відрізавши від останнього частини довжиною 11 та 14 метрів. Однак, обвинувачені не довели свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були помічені в момент скоєння злочину працівником ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_12 , після чого втекли з місця скоєння злочину.
Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою між собою, умисно, таємно, з корисливих мотивів, намагались викрасти 25 метрів кабелю ТПП50х2х0,4, що належить ПАТ «Укртелеком», вартістю 1594,25 грн., що є для підприємства матеріальною шкодою.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілої юридичної особи, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо істотного порушення норм кримінального процесуального закону не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується наведеними у вироку доказами:

- показами обвинуваченого ОСОБА_10 , наданих у судовому засіданні, який свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що ОСОБА_9 запропонував вчинити крадіжку телефонного кабелю, крім того розповів щодо обставин цього злочину;
- показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні вказав на ОСОБА_10 , як на особу, яка вночі 14.11.2017 року тікала з місця злочину;
- показами свідка ОСОБА_13 , наданих у судовому засіданні, відповідно до яких, 16.10.2017 року, вночі, молодий чоловік, який надав паспорт на ім`я ОСОБА_14 , на майданчику «Укрферум» здав лом міді проволока, провода, приблизно 4-7 кг.
Також вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколами проведення слідчого експерименту від 30.11.2017 року (т. 1, а.с. 151-152, 153-154) та відеозапису з диску (т. 1, а.с. 157), де підозрювані ОСОБА_11 та ОСОБА_10 показали та розповіли про те, як 13.11.2017 року ОСОБА_9 запропонував їм таємно викрасти телефонний кабель, на що вони погодились, а також про обставини цього злочину;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2017 року (т. 1, а.с. 155-156), та відеозапису з диску (т. 1, а.с. 157), де підозрюваний ОСОБА_9 показав на місці та розповів про те, як 13.11.2017 року він запропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 таємно викрасти телефонний кабель, отримав їх згоду, після чого всі разом на мотоциклі поїхали до перехрестя вулиць Київська та Садова, де залишили мотоцикл, поручили ОСОБА_11 стояти на перехресті вулиць Київська та Черняховського і у разі появи сторонніх осіб подати сигнал ліхтарем на мобільному телефоні. Потім він з ОСОБА_10 пішли викрадати кабель. Він перекинув через кабель молоток з мотузкою і вони разом потягли кабель вниз, він «кусачками» перекусив кабель, відкусив відрізки довжиною приблизно 11 та 14 метрів, в момент скручування кабелю вони помітили невідомого чоловіка, який підбігав до них, і, злякавшись побігли вниз по вул. Київській;

- актом від 16.10.2017 року, відповідно до якого, ОСОБА_9 здав ПП «Укрферум» мідь масою 7,6 кг, за що отримав 684 грн. (т. 1, а.с. 242);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.01.2018 року (т.1, а.с. 243,244), відповідно до якого, свідок ОСОБА_15 впізнала за фотознімком ОСОБА_9 як особу, яка 16.10.2017 року близько 04.00 год. здала до пункту прийому металобрухту брухт міді у вигляді двох катушок;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.01.2018 року (т. 3, а.с. 11) та відеозапису з диску (т. 3, а.с. 12), де підозрювана ОСОБА_11 показала та розповіла про те, як приблизно 15.10.2017 року ОСОБА_9 запропонував їй викрасти трансформатор, на що вона погодилась, а також про обставини цього злочину.
Колегія суддів вважає, що покази обвинуваченого ОСОБА_10 , надані ним в судовому засіданні, обвинуваченої ОСОБА_11 , надані нею під час слідчих експериментів 30.11.2017 року та 22.01.2018 року, обвинуваченого ОСОБА_9 , надані ним під час слідчого експерименту 30.11.2017 року, та свідка ОСОБА_12 узгоджуються між собою, підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Також покази свідка ОСОБА_13 узгоджуються з актом від 16.10.2017 року, відповідно до якого, ОСОБА_9 здав ПП «Укрферум» мідь масою 7,6 кг, за що отримав 684 грн. та протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.01.2018 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_9 як особу, яка 16.10.2017 року близько 04.00 год. здала до пункту прийому металобрухту брухт міді у вигляді двох катушок.
Зазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що свідки його не бачили та не можуть впізнати.
Підстав для того, щоб вважати докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_9 у скоєні кримінальних правопорушень, суд не знаходить.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені злочинів передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а тому не вбачає причин для скасування вироку суду та задоволення апеляції обвинуваченого.
Твердження обвинуваченого про те, що прокурор застосовувала до нього на досудовому слідстві моральний тиск не знайшли свого підтвердження, оскільки, ані на досудовому слідстві, ані під час судового розгляду кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_9 не порушивалось питання щодо застосування до нього недозволених методів досудового розслідування.
Посилання обвинуваченого про те, що прокурор не надала йому захисника для його захисту є безпідставним, оскільки у кримінальному провадженні № 0000844, ОСОБА_9 заяв щодо призначення йому захисника не надавав, що підтверджується матеріалами провадження, між тим, у кримінальному провадженні № 0000860, постановою слідчого від 20.01.2018 року ОСОБА_9 було призначено захисника, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування у цьому провадженні, а також дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області від 20.01.2018 року № 004-0040278 (а.п.14 т.2).
Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_9 відмовився від залучення захисника, що підтверджується відеозаписом.
Доводи щодо наявності свідка, який міг би підтвердити алібі ОСОБА_9 , перевірялись в ході апеляційного перегляду, однак обвинувачений не вказав, де проживає свідок ОСОБА_16 .
Крім того, сукупність покладених в основу вироку доказів не вказує на неповноту судового розгляду.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість скоєних обвинуваченим злочинів, які відносяться згідно із ст. 12 КК України до категорії середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не працює, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, вчинив злочин в період випробувального терміну; обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 років 6 місяців, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання відсутні.
З урахуванням викладеного, призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог його апеляційної скарги, вважаючи доводи останнього не обґрунтованими.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для змінити чи скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4