У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, мешкає в АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000505.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 13.04.2019 р. із визначенням застави у розмірі 192 210 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням свободи.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що слідчим суддею, при обранні запобіжного заходу, не оцінені в сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, у зв`язку з чим ухвала слідчого суд є необґрунтованою.
Вказує на відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, а викладені в ньому відомості не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вчинення злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, можливе лише з прямим умислом, але, як зазначено органом досудового розслідування, такого умислу у підозрюваного не було, при цьому обвинувачений мав намір лише на самогубство, а не на вбивство мешканців будинку, про що ОСОБА_5 повідомляв, як дружину за телефоном, так і оператора «102». Після того, як оператор повідомила про наслідки відкриття газу, ОСОБА_5 самостійно перекрив газ на газохідній трубі.
В даному випадку, на думку захисника, кваліфікація дій підозрюваного явно завищена досудовим розслідуванням, і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_5 відмовився від доведення злочину до кінця не з причин, які не залежали від його волі, а добровільно, а тому відсутні підстави для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 КК України.
На відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказують ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав фактичні обставини злочину та надав показання щодо вчиненого, на момент вчинених дій працював дистриб`ютором на ПП « ОСОБА_8 », де позитивно характеризувався, проживав разом із дружиною ОСОБА_9 , є раніше не судимою особою, а тому підстав вважати, що він може переховуватись від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, не має. Звертає увагу на те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, підтримує родинні відносини, має постійне місце мешкання та джерело доходу, має хронічні захворювання та потребує медикаментозного лікування.
Ризик переховування від слідства та суду, не може оцінюватися виключно за підстав суворості можливого судового рішення.
Ухвала слідчого судді не містить даних про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а, з урахуванням відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є підстави для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 13.02.2019 р. близько 14.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кв. АДРЕСА_2 , перерізав ножем шланг газопроводу, яким підведений газ від газохідної труби до побутової газової плити, в результаті чого сталася розгерметизація системи газопостачання квартири, що призвело до заповнення приміщень квартири газом та утворення вибухонебезпечної газоповітряної суміші, внаслідок накопичування газу метану, свідомо припускаючи можливість вчинення внаслідок цього вбивства двох або більше осіб, проте злочин до кінця не довів внаслідок припинення подачі газу та його затримання.
13.02.2019 р. ОСОБА_5 затримано та 14.02.2019 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
15.02.2019 р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, може переховуватися від досудового слідства та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Врахувавши, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, що міг спричинити загибель багатьох людей, в стані алкогольного сп`яніння, має репутацію особи, схильної до зловживання алкоголем, та порушення громадського порядку, що свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність такого ризику, як переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Доводи захисника, щодо невірної кваліфікації дій підозрюваного, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки встановлені досудовим розслідуванням обставини події на даному етапі є достатніми для підозри ОСОБА_5 у замаху на вчинення злочину зазначеного у повідомленні про підозру. При цьому, оцінка доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку на даному етапі кримінального провадження не розглядається, оскільки є предметом розгляду справи по суті.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані рапорту командира роти № 1 батальйону № 2 УПП в Миколаївській області від 13.02.2019 р., протоколів огляду місця події від 13.02.2019 р., за змістом якого вбачається, що під час огляду квартири, на кухні виявлено відрізаний шланг від газоходу, допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Крім того, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, виходячи із даних про його особу та обставин, не доведеного до кінця, ймовірно вчиненого злочину, під час якого підозрюваний, суспільно небезпечним способом, в стані алкогольного сп`яніння, намагався вчинити самогубство, що могло призвести до загибелі інших людей та пошкодження майна.
За наведеного, доводи апелянта про відсутність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.
Доводи захисника про відсутність ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, апеляційним судом не розглядаються, оскільки слідчим суддею такого ризику не встановлено.

З урахуванням тяжкості і обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи із даних про його особу та обставин можливо вчиненого злочину.

Ті обставини, що підозрюваний, має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки та роботу, з огляду на характер, обставини ймовірно вчиненого злочину, та особу підозрюваного не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Посилання захисника на те, що підозрюваний має певні хронічні захворювання, не приймаються до уваги, оскільки будь-яких даних про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я, захисником не надано, а тому апеляційний суд, лише на підставі даних про певні хвороби ОСОБА_5 , не має можливості самостійно дійти такого висновку.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2019 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3