Справа № 466/9451/18
У Х В А Л А

28 грудня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львова подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю представника пробації ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

вироком Галицького районного суду м.Львова від 11 травня 2018 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

27.11.2018 року до суду надійшло подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Шевченківському РВ з питань пробації та не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду, оскільки 03.09. та 17.09.2018 року не з`явився без поважних причин для реєстрації до Шевченківського РВ з питань пробації, а також після письмового застереження 19.11.18 знову не зявився на реєстрацію. Вказані дії, на думку органу пробації, свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а тому звернулися до суду з поданням.

У судовому засіданні представник Шевченківського РВ з питань пробації підтримав подання та просив суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 просив у задоволенні подання відмовити, оскільки він проживає з цивільною дружиною за іншою адресою, дома з братами має конфлікти, зрозумів, що вчиняв неправильно, та йому відомо, що наступна відмітка має бути 08.01.19.

Прокурор не підтримала подання.

Заслухавши думку представника органу пробації, засудженого, прокурора, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи №69/2018 суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 11 травня 2018 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили 11.06.2018р.

Згідно з матеріалами особової справи № 69/2018 засуджений ОСОБА_4 з 25.07.2018 р. перебуває на обліку в Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області та 06.08.18 був ознайомлення з порядком перебування на обліку, що стверджується підпискою /ос.справа а.с.19/.

Постановою від 06.08.2018 року про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_4 призначено дні явки до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області: перший та третій понеділок місяця /ос.справа а.с.16/.

Згідно листка реєстрації ОСОБА_4 03.09. та 17.09.2018 року не прибув для реєстрації до органу пробації /ос.справа а.с.21/, даний факт підтвердив в судовому засіданні представник ОСОБА_5 . Після попередження, ОСОБА_4 19.11.18 повторно не прибув на відмітку.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Також, відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

В матеріалах особової справи міститься письмове попередження ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (ос.справа а.с.40).

Разом з тим з письмових пояснень ОСОБА_4 від 26.11.18 вбачається,що він хворів та не міг прибути на відмітку 19.11.18., однак не може представити довідки лікаря, т.я. не працевлаштований.

Суд не бере до уваги посилання представника органу пробації на те, що засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не бажає стати виходячи з наступного.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України суд, призначаючи покарання, керується тим, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Проаналізувавши матеріали особової справи № 69/2018 на засудженого ОСОБА_4 , судом не встановлено доказів умисного, зокрема без поважних причин ухилення останнім від виконання покладеного вироком суду обов`язків та його небажання стати на шлях виправлення, йому відомо про наступне: 08.01.19 відмічання у відділі пробації, його щире розкаяння про те, що він у подальшому не буде порушувати правил, а тому приходить до переконання, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1