Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3821/19
У Х В А Л А

Іменем України
10 травня 2019 року слідчий суддя Придніпровський районний суду м.Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_4 , подане під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001998 від 25.09.2015, про затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

10.05.2019 прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Одночасно прокурором подане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове слідство здійснюється за обставинами, відповідно до яких ОСОБА_5 , обіймаючи посади заступника (2006-2010рр.) та першого заступнику Генерального прокурора України (2010-2014рр.), будучи наділений відповідними службовими повноваженнями та обов`язками, як посадова особа правоохоронного органу, з метою здійснення незаконного будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, які належать до нього і розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці рекреаційного призначення на території КВ «Пуща-Водиця» за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150 та подальшої легалізації такого нерухомого майна, за попередньою змовою групою осіб з директором КВ «Пуща-Водиця» ОСОБА_6 , вчинив в період 2008-2010 ряд умисних злочинів, які полягали у зловживанні службовим становищем з метою здійснення самовільного будівництва будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам; організації зловживання службовим становищем з метою здійснення самовільного будівництва будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, за попередньою змовою групою осіб, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам; організації видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; використанні завідомо підроблених документів; самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; самовільному зайнятті земельної ділянки групою осіб; самовільному будівництві будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, яким завдано значної шкоди її законному володільцю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; організації дій, спрямованих на маскування незаконного походження нерухомого майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів в особливо великому розмірі, а так само набуття, володіння та використання такого майна, за попередньою змовою групою осіб; вчиненні правочину з нерухомим майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів у великому розмірі.

Такими злочинними діями ОСОБА_5 , як службової особи правоохоронного органу, які виразились у грубому порушенні ним вимог природоохоронного, будівельного та земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 1,0457га, яка розташована на території КВ «Пуща- Водиця» за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150, та будівництва на ній індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 та інших господарських будівель і споруд, які відносяться до нього, державі завдано шкоду в розмірі 1 238 448,01грн, яка в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Після цього ОСОБА_5 легалізував таке нерухоме майно, шляхом набуття його у власність, внаслідок чого набув 01.12.2010 у власність нерухоме майно незаконного походження, ринкова вартість якого на той час становила 8 393 000грн, що перевищує 18тис. неоподаткованих мінімумів доходів громадян і є особливо великим розміром.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення правочину з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації відмиванню) доходів, діючи повторно, в присутності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 уклав 12.12.2013 зі своєю дружиною ОСОБА_8 договір дарування, згідно з яким подарував їй 1/2 частину такого незаконно набутого житлового будинку, ринковою вартістю 4 748 000грн., що перевищує 6тис. неоподаткованих мінімумів доходів громадян та є великим розміром.

За даними обставинами здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001998 від 15.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.2 ст.28 ч.1 ст.197-1, ч.2 ст.197-1, ч.2 ст.28 ч.3 ст.197-1, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28 ч.2 ст.364, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.358, ч.3 ст.209, ч.2 ст.209, ч.2 ст.28 ч.2 ст.364, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.197-1, ч.5 ст.27 ч.2 ст.197-1, ч.2, 5 ст.28 ч.3 ст.197-1, ч.5 ст.27 ч.3 ст.209 КК України.

12.10.2017 органом досудового розслідування складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.3 ст. 27, ч 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (в редакції Закону зі змінами, внесеними Законом від 05.04.2008 № 270-VІ), ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (в редакції Закону від 17.05.2008), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 28, ч.3 ст. 197-1, ч.3 ст. 358 (в редакції Закону від 07.05.2008), ч.3 ст.209 (в редакції Закону від 16.01.2003 № 430-ІV зі змінами, внесеними Законом № 2258-VІ від 18.05.2010), ч. 2 ст. 209 (в редакції Закону від 16.01.2003 № 430-ІV зі змінами, внесеними Законами від 18.05.2010 № 2258-VІ, від 15.11.2011 № 4025-VІ) КК України. У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_5 зазначене повідомлення про підозру було направлено останньому засобами поштового зв`язку.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановити фактичне місце перебування ОСОБА_5 не представилось можливим, внаслідок чого 13.10.2017 та 08.05.2019 підозрюваний оголошений у розшук у вказаному кримінальному провадженні. Розшук підозрюваного здійснюється силами Національної поліції України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України, але до теперішнього часу місце перебування останнього не встановлено.

ОСОБА_5 , попри численні виклики, надіслані в порядку чинного кримінального процесуального законодавства України на всі відомі адреси його можливого місця проживання, до органу досудового розслідування жодного разу для участі у слідчих і процесуальних діях не з`явився та про причини неявки не повідомив. До того ж згідно з відомостями, розміщеними на сторінці офіційного сайту МВС України, ОСОБА_5 з 20.06.2014 перебуває у розшуку за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.2 ст.375, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

У зв`язку із встановленням слідством можливості переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливості використовувати майновий стан, свої соціальні зв`язки та авторитет у правоохоронних органах, з метою переховування від слідства та суду; з метою запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він підозрюється, прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, то прокурором одночасно заявлене клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного і наполягав на його задоволенні.

Перевіривши надані матеріали клопотання та заслухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку доводам прокурора варто звернути увагу, що метою надання дозволу на затримання є об`єктивна потреба у вжитті додаткових заходів для забезпечення явки підозрюваного до суду для прийняття участі у судовому засіданні з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Необхідність вжиття таких заходів обумовлюється існуванням підвищеного ризику вчинення підозрюваним до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу дій, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК, а також те, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

В даному випадку потреба у наданні дозволу на затримання обумовлюється наявністю правових підстав, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК та п.1 ч.4 ст.189 КПК.

Разом з тим, за обставинами кримінального провадження слід враховувати, що досудове розслідування триває вже понад три з половиною роки, а основна подія злочину мала місце у грудні 2010р., внаслідок чого ризик вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст.177 КПК (знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні) не є визначальним, внаслідок істотної втрати своєї актуальності через сплив значного періоду часу.

Ретельної і детальної оцінки потребують і заявлений прокурором ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. З огляду на зміст поданого прокурором клопотання та додані до нього докази слід констатувати фактичне переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, натомість така обставина має оцінюватись у сукупності із іншими обставинами поведінки ОСОБА_5 , а також особливостей здійснення кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що прокурор неодноразово звертався до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 і відповідні клопотання задовольнялись слідчими суддями (ухвали від 19.10.2017, 05.04.2018, 26.09.2018). Проте ухвалою слідчого судді від 21.03.2019 у задоволенні відповідного клопотання прокурора було відмовлено, а за наслідками апеляційного оскарження таке судове рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 09.04.2019р. у справі №711/2429/19.

При цьому у своїй ухвалі від 09.04.2019 Апеляційний суд Черкаської області зазначив, що обставини переховування ОСОБА_5 слід оцінювати з урахуванням того, що в період часу з 13.10.2017 по 18.03.2019 зупинення досудового розслідування з підстав переховування останнього від органу досудового розслідування є неправомірним.

В цьому контексті слід звернути увагу, що підозрюваний ОСОБА_5 приймає активну участь у кримінальному провадженні через своїх захисників. Крім того, під час досудового розслідування ОСОБА_5 24.01.2018 та 27.03.2018 звертався до Генеральної прокуратури з заявами, в яких висловлював свою згоду на явку до Генеральної прокуратури, та звертав увагу на реальну загрозу його життю та здоров`ю, внаслідок чого просив забезпечити його заходами безпеки у відповідності до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». Такі заяви ОСОБА_5 залишилися без задоволення, але ухвалами слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2018 та від 22.01.2019 скасовані постанови прокурора від 26.01.2018 та від 22.01.2019 відповідно, якими прокурором було відмовлено у задоволенні заяв про застосування заходів безпеки. Зазначені обставини були предметом судового дослідження і відображені в ухвалі Апеляційного суду Черкаської області від 09.04.2019, а отже мають враховуватись при повторному розгляді клопотання прокурора про надання дозволу на затримання у відповідності до ч.4 ст.190 КПК.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання прокурора, після відновлення досудового розслідування підозрюваному направлялися виклики до слідчого, але їх вручення не відбулося через відсутність підозрюваного за зареєстрованим місцем проживання та останнім відомим фактичним місцем проживання. Натомість захисник підозрюваного з`явився за викликом слідчого.

Отже поведінка підозрюваного в кримінальному провадженні загалом не є такою, що однозначно свідчить про бажання підозрюваного уникнути справедливого та об`єктивного здійснення кримінального провадження, а певним чином обумовлюється потребою додаткового забезпечення гарантій запобігання свавіллю держави. При цьому слід зауважити, що фактично ОСОБА_5 перебуває у розшуку Національної поліції України з 20.06.2014, а отже з того часу обмежений у своїх правах і свободах, зокрема у праві вільно і самостійно постати перед судом для обґрунтування своєї позиції з метою отримання належного захисту у разі доведеності неправомірності обвинувачень та переслідувань з боку органу досудового розслідування.

До цього ж варто звернути увагу, що орган досудового розслідування мав можливість протягом періоду часу у півтора роки реалізувати дозвіл на затримання підозрюваного, що могло бути здійснено за умови організації ефективних оперативно-розшукових заходів.

В той же час жодних обставин, які б свідчили про бажання підозрюваного переховуватись від суду на даний момент не встановлено, оскільки останньому жодного разу не забезпечувалось право на вільний доступ до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто до процедури судового розгляду обґрунтованості здійснюваного щодо ОСОБА_5 кримінального переслідування.

Статтею 7 КПК передбачено, що кримінальне провадження в Україні має здійснюватись з дотриманням таких засад, як верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, невтручання у приватне життя, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін тощо. Дотримання зазначених засад обумовлюється прагненням суспільства до розбудови та розвитку в Україні демократичних засад діяльності правової держави та громадянського суспільства.

За загальним правилом для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість виконання завдання кримінального провадження без застосованого заходу процесуального примусу (ч.3, 4 ст.132 КПК).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини кримінального провадження (особливості події кримінального правопорушення та публічної діяльності його учасників; поведінка підозрюваного; тривалість часу розслідування) та потреби досудового розслідування (обставини, якими обумовлюється необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) прихожу до висновку, що надання дозволу на затримання підозрюваного на даний час не є вочевидь необхідним заходом допустимим у демократичному суспільстві, з огляду на засади пропорційності втручання у захищені законом право людини на свободу та особисту недоторканність, а забезпечення явки підозрюваного до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу можливо здійснити в загальному порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 187-189 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_4 , про затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1