ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/621/18
провадження № 1-кп/753/462/19
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

"06" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000194 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311 КК України.

Згідно з даними протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане провадження передано в провадження судді ОСОБА_1 , у зв`язку з досягненням суддею ОСОБА_7 65-річного віку, та відповідно з вимогами ст. 314 КПК України призначено проведення підготовчого судового засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 , думку якого підтримали обвинувачений та адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання про повернення обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Так, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, правова оцінка відповідності викладених в обвинувальному акті обставин вчинення злочину дається судом відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частини статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Як вбачається із викладеного обвинувачення та фактичних обставин справи ОСОБА_6 збував амфетамін невстановленим особам, проте при правовій кваліфікації дій останнього, збут психотропної речовини йому не інкримінується, тобто слідчим та прокурором не вказано кваліфікуючу ознаку, про яку йдеться в обвинувальному акті. Крім того, в обвинувальному акті зазначено про придбання ОСОБА_6 обладнання, за допомогою якого виготовлялась психотропна речовина, частина якого в розумінні положень статті 313 КК України є предметом вказаного злочину, та не відноситься до побутових предметів чи предметів медичного призначення, проте правова кваліфікація таких дій ОСОБА_6 слідчим та прокурором не надана взагалі.

Також, незрозумілим для сприйняття є зазначення в обвинувальному акті по епізоду виготовлення, зберігання та збуту психотропної речовини такої обставини як «попередня змова групою осіб», оскільки слідчим та прокурором не конкретизовано на що саме була спрямована вказана змова тільки на збут, чи і на виготовлення та зберігання амфетаміну, і в чому вона полягала для виконання кожним з цієї групи своєї ролі у вчиненому злочині.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, які є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Пунктами 1 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В той же час формулювання обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення, мають відповідати правовій кваліфікації та узгоджуватись з положеннями Закону про кримінальну відповідальність, оскільки наявні в цій частині обвинувального акта суперечності можуть призвести до порушення права обвинуваченого на захист.

Таким чином обвинувальний акт не може містити положень, що суперечать одне одному.

При цьому, суд приймає до уваги вимоги положень ст. 22 КПК України, відповідно до яких на суд покладається функція розгляду справи, недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві органам досудового розслідування та державного обвинувачення.

Недотримання вказаних вимог закону при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; порушує права обвинуваченого на захист.

Наведені суперечності виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на підставі ч. 1 ст. 348 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який фактично є основою для захисту обвинуваченого в суді.

Відповідно до ст. 338 КПК України прокурор з метою зміни правової кваліфікації та / або обсягу обвинувачення має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, проте вказана зміна обвинувачення не допустима в разі допущення неточностей та описок. При цьому наведені судом суперечності, наявні в обвинувальному акті, в будь-якому разі не можуть бути визнані якимись новими фактичними обставинами, і за таких обставин виправлення прокурор допущених помилок шляхом зміни обвинувачення під час судового розгляду є неможливим у зв`язку з відсутністю такого механізму в кримінальному процесуальному законі.

Крім того, відповідно до ст. 337 КПК України, суд не вправі, за результатами судового розгляду, змінити обвинувачення на таке, що істотно відрізняється від пред`явленого, а також, не вправі за власною ініціативою в будь-який спосіб поставити питання про таку зміну обвинувачення. Недодержання судом зазначених вимог кримінально-процесуального закону, є порушенням права на захист.

Крім того суд вважає, що питання дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України щодо форми та змісту обвинувального акта досліджується судом саме у підготовчому судовому засіданні.

З огляду на викладене суд вважає, що допущене порушення вимог КПК України при складанні обвинувального акту перешкоджають призначенню судового розгляду з можливістю ухвалення в подальшому законного рішення будь-якого виду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000194 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя