Справа № 587/1704/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за № 0000289 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працездатного, не працюючого, маючого на утриманні малолітню доньку 2017 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 вчинив необережне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17 травня 2018 року, близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_7 керував автомобілем «ЗАЗ ТF 698К ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі по вулиці Заозерна в с. Сад Сумського району Сумської області у напрямку вулиці Робітнича с. Сад Сумського району. В салоні транспортного засобу разом з ОСОБА_7 перебували пасажири ОСОБА_8 , 1995 року народження та ОСОБА_9 , 1989 року народження.

Під час руху, неподалік від домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 не врахував дорожню обстановку, знехтував безпекою дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, не вибрав безпечної швидкості руху, яка становила понад 50 км/год. та при появі в нього об`єктивної можливості виявити небезпеку для руху, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не впевнившись у безпечності свого маневру, змінив напрямок руху вліво, що призвело до зіткнення із мопедом «DELTA ЄХ 500 Т-В», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який у свою чергу у порушення вимог пунктів 10.1., 16.11., 10.5 Правил дорожнього руху, перед зміною напрямку руху вліво з виїздом на головну дорогу, не впевнився у безпечності виконання такого маневру та не надав перевагу в русі автомобілю «ЗАЗ TF698К ЗНГ» під керуванням обвинуваченого, що рухався по головній дорозі.

Після вчинення дорожньо-транспортної події ОСОБА_7 на автомобілі «ЗАЗ ТF 698К ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишив місце пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 406 від 25.06.2018, водій мопеда ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної події отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку зі стисненням та гострою епідуральною гематомою зліва, лінійного перелому лівої тім`яної і лобної кісток з переходом на ПЧЯ, великого садна лобно-тім`яної ділянки зліва, синця навколоорбітальної ділянки зліва, саден кінцівок.

Тілесні ушкодження голови були небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до зібраних у кримінальному провадженні доказів та висновку судової автотехнічної експертизи №165 від 24.06.2018, у даній дорожній ситуації ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ЗАЗ TF698К ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 і введених у дію з 01.01.2002, що передбачені пунктами:

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. (з 1-го січня 2018 року 50 км/год). (№ 883 від 10.11.2017).

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Допущені ОСОБА_7 порушення вимог пунктів 12.3., 10.1. Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю і пояснив, що 17 травня 2018 року ввечері він керував автомобілем «ЗАЗ ТF 698К ЗНГ» рухаючись по автодорозі по вулиці Заозерна в напрямку вулиці Робітнича в с. Сад Сумського району. З ним перебували пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, він знехтував безпекою дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, в цей час і сталося зіткнення із мопедом «DELTA ЄХ 500 Т-В», водій якого не надав йому переваги в русі, що повинен був зробити, рухаючись по другорядній дорозі. Після зіткнення він залишив місце ДТП, скільки з ним стався нервовий зрив. Внаслідок наїзду ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Свою вину визнав повністю, після роз`яснення положень ст. 349 КПК України вважав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що дійсно 17 травня 2018 року ввечері, близько 17:30 год. він рухався по дорозі по вулиці Заозерна в с. Сад Сумського району Сумської області у напрямку вулиці Робітнича с. Сад Сумського району. Обставини події він не пам`ятає; виїжджаючи з вулиці на головну дорогу в с. Сад Сумського району, він побачив автомобіль сірого кольору, що рухався назустріч, все сталося швидко, він втратив свідомість, прийшов до тями лише в машині «швидкої допомоги». Пригода сталася внаслідок того, що автомобіль під керуванням обвинуваченого, який рухався йому назустріч, здійснив наїзд на нього. При цьому ОСОБА_4 погодився з тим, що він також порушив правила дорожнього руху, зокрема, п.п. 10.1., 16.11 та 10.5 Правил дорожнього руху.

З висновку судово - автотехнічної експертизи вбачається, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ЗАЗ» повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.3.,12.4.,10.1.,2.10. Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «ЗАЗ» мав технічну можливість попередити зіткнення. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «ЗАЗ» вбачається невідповідність вимогам п.п.12.3.,12.4.,10.1.,2.10. Правил дорожнього руху, з яких невідповідність вимогам п. п. 12.3., 10.1. Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Водій мопеду ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1., 16.11., 10.5 Правил дорожнього руху і мав можливість попередити зіткнення. В даній дорожній ситуації в діях водія мопеду ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1., 16.11., 10.5 Правил дорожнього руху, з яких невідповідність вимогам п.п.10.1.,16.11 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо - траснпортної пригоди.( ар. с. 51-58).

З висновку судово-медичної експертизи № 406 від 25.06.2018 вбачається, що в результаті злочинних дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні СОКЛ з 17 травня 2018 року по 2 червня 2018 року з діагнозом: ЗЧМТ. Забій головного мозку з стисканням гострою субдуральною гематомою зліва, лінійного перелому лівої тім`яної і лобної кісток з переходом на ПЧЯ, великого садна лобно-тім`яної ділянки зліва, синця навколоорбітальної ділянки зліва, саден кінцівок. Тілесні ушкодження голови були небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень та могли виникнути внаслідок ДТП ( ар.с.48-49).

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив п.п. 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_4 , якому були завдані тяжкі тілесні ушкодження.

При призначені покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по справі, має на утриманні малолітню дитину, добровільно надавав матеріальну допомогу потерпілому, частково відшкодувавши завдану шкоду.

Як пом`якшуючу відповідальність обвинуваченого обставину суд враховує і неправомірну поведінку самого потерпілого, який на порушення вимог пунктів 10.1. та 16.11 Правил дорожнього руху, рухаючись по другорядній дорозі на мопеді «DELTA ЄХ 500 Т-В», перед зміною напрямку руху вліво з виїздом на головну дорогу не впевнився у безпечності виконання такого маневру та не надав перевагу в русі автомобілю «ЗАЗ ТF 698К ЗНГ», що рухався по головній дорозі, що сприяло вчиненню обвинуваченим необережного злочину. При цьому водій мопеду повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 16.11, 10.5 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість попередити зіткнення, що підтверджується висновком судово-автотехнічної експертизи № 165 від 24.06.2018 року (ар. с. 51-58).

Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

З врахуванням зазначених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання щодо застосування додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням додаткової міри покарання, враховуючи обставини справи, поведінку обвинуваченого, який після вчинення злочину зник з місця пригоди.

Прокурором заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 16 278 гривень 72 копійки. Цивільний позов є обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у завданні шкоди на зазначену суму встановлена в судовому засіданні, підтверджуються довідкою КЗ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» № 57 від 08.06.2018 року і не оспорюється самим обвинуваченим.

Заявлений по справі цивільний позов потерпілим про стягнення з обвинуваченого 100000 гривень матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

У відповідності з ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Суд вважає встановленим, що в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 завдана моральна шкода, оскільки він отримав тяжкі тілесні ушкодження, тривалий час знаходився на лікуванні, яке не закінчено до цього часу, наслідки травми він відчуває по теперішній час, внаслідок ДТП йому встановлено 2 групу інвалідності, внаслідок отриманої травми його було переведено з посади слюсаря ФОП « ОСОБА_10 » на більш легку роботу обліковця, в результаті злочинних дій обвинуваченого потерпілому був завданий сильний фізичний біль, він вимушений був вживати додаткових заходів по відновленню звичного способу життя. Сам потерпілий пояснив суду, що він до цього часу відчуває негативні наслідки від отриманої травми у вигляді головокружіння, болю на переміну погоди, двічі лікувався в медичних закладах, через 3 місяця він має в черговий раз лягати до лікарні, металева пластина розміром 6х9 см, яка імплантована в черепну коробку, має залишатися довічно.

Таким чином, суд вважає встановленим, що в результаті злочинних дій обвинуваченого потерпілому була завдана і моральна шкода, яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Разом з тим, в силу п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнового) шкоди суд визначає залежно від характеру та об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.

Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, суд визначає розмір завданої моральної шкоди в розмірі 70000 гривень, а з врахуванням того, що моральна шкода в розмірі 20000 гривень відшкодована потерпілому обвинуваченим в добровільному порядку, що підтверджується розписками потерпілого( ар.с. 65,70), суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з обвинуваченого 50000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.

Частково задовольняючи вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд також враховує вину самого потерпілого, який на порушення вимог пунктів 10.1. та 16.11 Правил дорожнього руху, рухаючись по другорядній дорозі, не впевнився у безпеці виконання такого маневру та не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням обвинуваченого, що рухався по головній дорозі, що сприяло вчиненню обвинуваченим необережного злочину. У відповідності з висновком судово-автотехнічної експертизи № 165 від 24.06.2018 року (ар. с. 51-58), умови небезпечні для руху, були створені саме водієм мопеду.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2(два) роки.

У відповідності з ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 50000 гривень завданої моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації ( р/р 58001, код ЄДРПОУ (отримувача) 37970404, МФО 899998, код бюджетної класифікації за доходами 24060300 «інші надходження») 16278 гривень 72 копійки витрат за стаціонарне лікування потерплого ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_7 в доход держави (місцевий бюджет) 3 432 гривні 00 копійок витрат, пов`язаних з проведенням судової транспортно-трасологічної експертизи № 19/119/6-2/780е від 23.06.2018 р.

Речові докази: шість уламків пластику сірого кольору, дев`ятнадцять уламків пластику, тридцять уламків скла, змиви масляної рідини з поверхні проїзної частини дороги вул. Заозерна в с. Сад Сумського району та контрольні змиви, одинадцять металевих уламків пластику сірого кольору, що поміщені до камери зберігання речових доказів Сумського РВП ГУНП в Сумській області, знищити; легковий автомобіль «ЗАЗ ТF698 ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 01.11.2012 року належить ОСОБА_11 , переданий їй на зберігання, залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_11 ; мопед марки «DELTA ЄХ 500 Т-В», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя