Справа №359/895/19
Провадження №1-кп/359/256/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
19 лютого 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за наслідками проведення підготовчого судового засідання у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні №0000074, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орша Вітебської області Республіки Білорусь, грузина, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця ЗС України, лейтенанта, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, учасника бойових дій, маючого державні нагороди, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 ,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, -

розглянувши заявлені клопотання, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду та подав письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на два місяці.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. У задоволенні клопотання прокурора просили відмовити. Додатково подали письмове клопотання про скасування арешту на накладене майно.
Прокурор заперечив щодо задоволення поданого клопотання обвинуваченого та його захисника, зважаючи на відсутністю підстав.
Представник потерпілого вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. При вирішенні заявлених клопотань підтримав думку прокурора.
Інших клопотань сторонами в підготовчому провадженні не заявлялось.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.
В підготовчому судовому засіданні, суд, в порядку ст.ст. 314, 315 КПК України, має право, серед іншого, вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, та питання пов`язані з підготовкою такого провадження до судового розгляду. Серед таких питань є і можливість продовження дії запобіжних заходів або їх зміна.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що на даний час стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України Кодексу, і на які вказує прокурор.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив про те, що не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування та суду та розуміє наслідки неявки на судові засідання, виходячи з позиції сторони обвинувачення та зобов`язується не порушувати встановлені судом обов`язки.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбаченихст.177 КПК України, а саме тих, що обвинувачений може впливати на свідків та потерпілого, суддя вважає, що такі доводи є необґрунтованими, а є лише припущеннями. З цього приводу прокурором не було надано доказів на підтвердження вказаних ризиків. Також, пояснення прокурора в судовому засіданні не містять належного обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.
Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Суддя вважає, що за встановлених у судовому засіданні обставин застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є безпідставним, оскільки будь-яких доказів тому, що останній може впливати на свідків, потерпілого якимось чином, в судовому засіданні прокурором не надано та не наведено переконливих доводів цьому.
Особисте зобов`язання є найм`якішим видом запобіжного заходу, визначеного КПК України та відповідає тяжкості злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , з урахуванням його відношення до скоєного.
З урахуванням наведеного суд вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду, а тому обвинуваченому ОСОБА_7 можливо обрати запобіжний захід в виді особистого зобов`язання до завершення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, встановивши, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідні обов`язки. Такий висновок прийнято з урахуванням обставин, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України.
З приводу клопотання обвинуваченого та його захисника про скасування арешту майна, суд вважає що дане клопотання підлягає частковому задоволенню.
Так, судом встановлено, що 05.10.2018 року, під час проведення обшуку у обвинуваченого ОСОБА_7 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено: посвідчення військовослужбовця серії НОМЕР_2 , посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_3 , витяг з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; паспорт громадянина України № НОМЕР_4 (id-картка), картка-замісник (про передачу на зберігання зброї) № НОМЕР_5 (ІПА №1999), посвідчення водія серії НОМЕР_6 (на ім`я ОСОБА_7 ), перепустка № 468 (на ім`я ОСОБА_7 ), мобільний телефон моделі «NAOMI», мобільний телефон моделі «iPhone».
Постановами старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 05.10.2018 року та 26.10.2018 року, вищевказані документи та мобільні телефони визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000074 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Військової прокуратури Дарницького гарнізону.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та накладено арешт у тому числі на документи та мобільні телефони, вилучені під час затримання ОСОБА_7 . Заявлене до арешту майно є предметом, доказом кримінального правопорушення.
Також, суд враховує, що протоколом додаткового огляду від 17.10.2018 року, вилучені під час затримання ОСОБА_7 документи та мобільні телефони були оглянуті старшим слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 та зроблено копії документів, які приєднано до матеріалів провадження.
Зважаючи на вказані обставини, утримання майна та речей ОСОБА_7 , а саме: посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_3 ; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; паспорту громадянина України№ НОМЕР_4 (ід-картка); картку-замісник (про передачу на зберігання зброї) № НОМЕР_5 (ІПА№1999); посвідчення водія серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ; перепустку №468 на ім`я ОСОБА_7 , є порушенням права обвинуваченого з приводу їх використання.
Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З огляду на вище вказане, є доцільним звернення до основоположних принципів законності, верховенства права та недоторканності права власності, які вимагають вирішення питання про скасування арешту майна і поновлення права власності особи, а тому, суд вважає, що є необхідність зобов`язати посадових осіб Військової прокуратури Дарницького гарнізону (прокурорів та слідчих в кримінальному провадженні) повернути ОСОБА_7 наступні речі та майно: посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_3 ; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; паспорту громадянина України№ НОМЕР_4 (ід-картка); картку-замісник (про передачу на зберігання зброї) № НОМЕР_5 (ІПА№1999); посвідчення водія серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ; перепустку №468 на ім`я ОСОБА_7 , - в порядку ст. 100 КПК України на відповідальне зберігання обвинуваченому.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що на даний час обвинуваченим та його захисником доведено, що в застосуванні арешту на майно, а саме на посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_3 ; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; паспорту громадянина України№ НОМЕР_4 (ід-картка); картку-замісник (про передачу на зберігання зброї) № НОМЕР_5 (ІПА№1999); посвідчення водія серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ; перепустку №468 на ім`я ОСОБА_7 , відпала потреба у такому вигляді, а саме утримання його при матеріалах кримінального провадження, а тому клопотання про скасування арешту підлягає частковому задоволенню.
У задоволенні іншої частини клопотання адвоката ОСОБА_8 , - відмовити.

Зважаючи на те, що інших клопотань в підготовчому судовому засіданні не заявлено, а підстав, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено, є всі підстави для призначення судового розгляду в кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 159, 160, 242, 243, 244, 314-316, 331, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Закінчити підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000074, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати колегією суддів в складі трьох професійних суддів у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд здійснювати за участю прокурорів групи прокурорів, обвинуваченого, його захисника та представника потерпілого в/ч НОМЕР_1 .

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, - задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до завершення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, та покласти на нього обов`язки: з`являтись на виклики до суду; не спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні; та не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений на майно та речі обвинуваченого ОСОБА_7 , вилучені у нього під час проведення обшуку 05.10.2018 року, згідно ухвали слідчого судді Дарницького районного суд м. Києва від 09.10.2018 року (справа №753/19368/18), в частині накладення такого арешту на: посвідчення військовослужбовця серії НОМЕР_2 ; посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_3 ; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; паспорту громадянина України№ НОМЕР_4 (ід-картка); картку-замісник (про передачу на зберігання зброї) № НОМЕР_5 (ІПА№1999); посвідчення водія серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ; перепустку №468 на ім`я ОСОБА_7 .
Зобов`язати посадових осіб Військової прокуратури Дарницького гарнізону (прокурорів та слідчих в кримінальному провадженні) повернути ОСОБА_7 наступні речі та майно: посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_3 ; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; паспорту громадянина України№ НОМЕР_4 (ід-картка); картку-замісник (про передачу на зберігання зброї) № НОМЕР_5 (ІПА№1999); посвідчення водія серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ; перепустку №468 на ім`я ОСОБА_7 , - в порядку ст. 100 КПК України на відповідальне зберігання обвинуваченому.
У задоволенні іншої частини клопотання адвоката ОСОБА_8 , - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 22.02.2019 року.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді ОСОБА_10
ОСОБА_3