УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року

м. Київ
справа № 760/27555/18

провадження № 51-2210ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі-САП) Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Суть питання
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ухвалою від 22 грудня 2018 року задовольнив частково клопотання представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , скасував арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року в межах кримінального провадження № 0000865 на майно останньої та зобов`язав уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України повернути належне ОСОБА_6 майно, а саме:
грошові кошти у кількості: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 72 шт.; купюри номіналом 50 доларів США у кількості 46 шт.; купюри номіналом 20 доларів США у кількості 16 шт.; купюри номіналом 10 доларів США у кількості 8 шт.; купюри номіналом 5 доларів США у кількості 8 шт.; купюри номіналом 2 долари США у кількості 3 шт.; купюри номіналом 1 долар США у кількості 22 шт.; купюри номіналом 100 Євро у кількості 5 шт.; купюри номіналом 50 Євро у кількості 16 шт.; купюри номіналом 20 Євро у кількості 21 шт.; купюри номіналом 5 Євро у кількості 4 шт.; купюри номіналом 500 гривень у кількості 15 шт.; купюри номіналом 200 гривень у кількості 116 шт.
грошові кошти у кількості: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 3 шт.; купюра номіналом 50 доларів США у кількості 1 шт.; купюра номіналом 10 доларів США у кількості 1 шт.; купюри номіналом 5 доларів США у кількості 3 шт.; купюра номіналом 5 Євро у кількості 1 шт.
грошові кошти у кількості: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 84 шт.; купюри номіналом 50 доларів США у кількості 11 шт.; купюри номіналом 20 доларів США у кількості 4 шт.; купюри номіналом 10 доларів США у кількості 2 шт.;
купюри номіналом 5 доларів США у кількості 3 шт.; купюри номіналом 100 Євро у кількості 9 шт.; купюри номіналом 50 Євро у кількості 44 шт.; купюри номіналом 500 гривень у кількості 347 шт.; купюри номіналом 200 гривень у кількості 128 шт.; купюри номіналом 100 гривень у кількості 3 шт.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор САП звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 04 лютого 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора САП на зазначену ухвалу слідчого судді, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Прокурор САП, не погоджуючись з ухвалою судді Київського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК.

Частиною 3 вказаної норми процесуального закону встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді (які не визначені в частинах 1 та 2 ст. 309 КПК) оскарженню не підлягають, і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК.

При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Виходячи з наведеного, арешт майна передбачає встановлення певного обмеження прав особи щодо вільного володіння майном, на яке накладається арешт, повне або часткове скасування арешту, у свою чергу, повністю або в певній частині поновлює права особи щодо відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Саме тому, при формулюванні в ст. 309 КПК переліку ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, законодавець відніс до їх числа ухвали про арешт майна або відмову у ньому, оскільки це питання стосується необхідності обмеження прав володільця майна, але не зазначив у цьому переліку ухвали про скасування арешту майна, адже таке рішення означає повне або часткове скасування вже накладених обмежень.

Таким чином, в аспекті положень ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

На підставі наведеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість оскарження ухвали слідчого судді про скасування арешту накладеного на майно в апеляційному порядку.
Таке рішення відповідає висновку, викладеному в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 19 лютого 2019 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, апеляційний суд прийняв обґрунтоване рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора САП на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року, оскільки її апеляційне оскарження не передбачено.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

З цих підстав Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3