Справа № 493/82/19
Провадження № 1-кп/493/74/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представник потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження № 0000632 від 20.11.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ніспорени Ніспоренського району Республіки Молдова, молдованина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, безпартійного, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 150 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 починаючи з 22.06.2018 року по 20.11.2018 року, у визначені дні, в середньому 3-4 рази на тиждень, а також у визначені ним же проміжки часу, в середньому 2-3 години на день, з метою отримання прибутку, як результату господарської діяльності, достовірно знаючи про вік малолітнього ОСОБА_6 , без відома його батьків, нехтуючи особистою свободою, вільним розвитком, фізичним, психічним здоров`ям дитини, залучив вищезазначеного малолітнього до праці, яка полягала у виконанні різного роду фізичної роботи по господарству, яка по своєму об`єму та змісту відповідно до Класифікатора професій ДК 003:2010 відповідає коду КП «підсобний працівник», чим фактично експлуатував останнього, виплачуючи йому грошову винагороду у розмірі 20-30 гривень за один робочий день, якою ОСОБА_6 розпоряджався на свій розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 150 КК України, що кваліфікується як експлуатація дитини, яка не досягла віку з якого законодавством дозволяється працевлаштування, шляхом використання її праці.
Під час досудового розслідування між прокурором Котовської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , який діяв на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 150 КК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 150 КК України, у вигляді одного року обмеження волі без призначення додаткового покарання, тобто без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за відсутності такої посадової (службової) діяльності, із звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік. При цьому після вступу вироку, яким затверджується угода, в законну силу, ОСОБА_4 зобов`язується на підставі п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 150 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені досудовим слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Прокурор зважаючи на те, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 150 КК України, яке враховуючи положення ст.. 12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 150 КК України, як експлуатація дитини, яка не досягла віку з якого законодавством дозволяється працевлаштування, шляхом використання її праці.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового провадження не встановлено.
Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Цілком правомірним, на думку суду, узгоджене покарання за вчинений злочин.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні № 1-кп/493/74/19 (№ справи 493/82/19), (ЄРДР № 0000632 від 20.11.2018 року) між прокурором Котовської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , який діяв на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.01.2019 року між прокурором Котовської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 який діяв на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 1-кп/493/74/19 (№ справи 493/82/19), (ЄРДР № 0000632 від 20.11.2018 року).
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 150 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за відсутності такої посадової (службової) діяльності.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Балтського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому, законному представнику потерпілого, захиснику.

СУДДЯ