Справа № 300/46/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: адвоката ОСОБА_5 ,
який діє в інтересах Воловецького КП «Агрошляхбуд»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/94/19, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах Воловецького КП «Агрошляхбуд»,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 22 січня 2019 року задоволено клопотання начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 й накладено арешт на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому 16.01.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000007 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: автомобіль марки "ВАЗ- 2107" д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ГУ Держпродспоживслужба в Закарпатській області, яким користувався ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та автомобіль марки "Volkswagen Transporter" д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є Воловецьке КП "Агрошляхбуд", ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , які були тимчасово вилучені у ході огляду місця ДТП.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 16 січня 2019 року до Воловецького районного суду Закарпатської області звернувся прокурор із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки "ВАЗ- 2107" д. н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки "Volkswagen Transporter" д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2019 приблизно о 20-30 години ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки "ВАЗ- 2107" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням "Нижні Ворота- Воловець" у напрямку смт. Воловець, біля багатоквартирного будинку № 8 по вул. Центральній у с. Н. Ворота, на правосторонньому повороті, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки "Volkswagen Transporter" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в напрямку перехрестя с. Н. Ворота Воловецького району. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження й був доставлений до Воловецької ЦРЛ. Відомості про дану подію СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНА в Закарпатській області внесені до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби ВАЗ- 2107", д.н.з. НОМЕР_1 , та "Volkswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_2 , тимчасово вилучені та доставлені на майданчик затриманих транспортних засобів Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області. Крім того, слідчий вказує на те, що автомобілі є учасниками дорожньо-транспортної пригоди, знаряддям вчинення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України злочину, можуть зберігати на собі сліди його вчинення, у зв`язку із чим, з метою проведення повного, всебічного, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, проведення судових експертиз, на них необхідно накласти арешт.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, і з огляду на те, що транспортні засоби ВАЗ- 2107", д.н.з. НОМЕР_1 , та "Volkswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_2 , є учасниками дорожньо-транспортної пригоди, в якій водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, тобто передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України кримінального правопорушення, тому автомобілі є знаряддям злочину, можуть зберігати на собі сліди його вчинення, а тому, з метою проведення повного, всебічного, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, проведення судових експертиз, на них необхідно накласти арешт.
В апеляційній представник Воловецького КП «Агрошляхбуд» - адвокат ОСОБА_5 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що прокурором не доведено необхідності накладення арешту на автомобіль марки "Volkswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є Воловецьке КП «Агрошляхбуд», оскільки будь-які перешкоди для проведення експертиз відсутні. Разом із тим, стверджує, що прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують необхідність обмеження права власності Воловецького КП «Агрошляхбуд» на вказаний автомобіль. При цьому, зазначає, що прокурором також не наведено жодного доказу, який би свідчив про те, що власник цього транспортного засобу або будь-яка інша особа має чи може мати намір його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити чи відчужити. На думку апелянта, вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді, що призвело до постановлення незаконного рішення. Просить ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки "Volkswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_2 , скасувати, у задоволенні клопотання прокурора в цій частині відмовити та вирішити питання про повернення цього транспортного засобу його власнику.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення представника Воловецького КП «Агрошляхбуд» - адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу й просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, директора Воловецького КП «Агрошляхбуд» та ОСОБА_7 , неявка яких з урахуванням положень ст. 405 цього Кодексу не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, а також те, що від указаних вище осіб не надходили клопотання про відкладення її розгляду на інший день; що під час розгляду апеляційної скарги приймав участь представник Воловецького КП «Агрошляхбуд»- адвокат ОСОБА_5 , який подав апеляційну скаргу, і який не заперечував щодо її розгляду без участі директора Воловецького КП «Агрошляхбуд».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України зклопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК Українислідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Колегія суддів вважає, що прокурором вимоги вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України при внесенні клопотання не були дотримані, а слідчим суддею не були враховані при його розгляді та постановленні ухвали, що призвело до постановлення незаконного, невмотивованого та передчасного судового рішення.

Колегіясуддів також вважає, що у клопотанні прокурор не посилається на наявність будь-яких даних, які б підтверджували, що майно, яке належить арештувати автомобілі марки "ВАЗ- 2107" д. н.з. НОМЕР_1 , та марки "Volkswagen Transporter" д.н.з. НОМЕР_2 , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди або таке може бути конфісковане.
Тому доводи апеляційної скарги, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах Воловецького КП «Агрошляхбуд», про незаконність та невмотивованість судового рішення підлягають до задоволення.

У порушення вимог передбачених ч. 2 ст. 171 КПК України прокурором до клопотання не додані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Зокрема, до клопотання не приєднані документи, які підтверджують, що автомобіль марки "ВАЗ- 2107" д.н.з. НОМЕР_1 належить ГУ Держпродспоживслужба в Закарпатській області, а автомобіль марки "Volkswagen Transporter" д.н.з. НОМЕР_2 належить Воловецькому КП «Агрошляхбуд», про що вказується у клопотанні.
У порушення вимог передбачених ст. 170 КПК України прокурор у клопотанні не посилається на наявність будь-яких даних про те, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження автомобілів, на які накладений арешт.
Посилаючись у клопотанні на те, що автомобілі могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, прокурор допустився припущення, не врахував, що шляхом огляду автомобілів за участі експертів (спеціалістів ) сліди злочину повинні виявлятись у найкоротші із часу вчинення кримінального правопорушення терміни, а не у віддаленій перспективі, після їх зникнення природнім шляхом. У клопотанні також не вказується на те, які саме експертизи призначені у кримінальному провадженні.

Не вмотивовано прокурором і доводи про те, що лише шляхом накладення арешту на автомобілі у кримінальному провадженні буде проведено повне, всебічне, неупереджене та об`єктивне досудове розслідування, а також про те, що обмеження власників автомобілів у користуванні, володінні та розпорядженні транспортними засобами буде відповідати завданням кримінального провадження, не призведе до порушення прав фізичних чи юридичних осіб на вільне володіння своїм майном.
У матеріалах судового провадження відсутня постанова відповідно до якої автомобілі
марки "ВАЗ- 2107" д.н.з. НОМЕР_1 та марки "Volkswagen Transporter" д.н.з. НОМЕР_2 визнані та приєднані в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000007.

Указане не свідчить про те, що вищевказані автомобілі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні й про те, що на них необхідно накласти арешт. Тому доводи клопотання прокурора у цій частині визнаються такими, що не підтверджені відповідними процесуальними рішеннями.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує й те, що прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явився на її розгляд, чим позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів клопотання про необхідність накладення арешту на автомобілі, у тому числі, надавши матеріали кримінального провадження для їх дослідження апеляційним судом.
Указане на переконання колегії суддів свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати належним чином умотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону.
Тому, ухвала слідчого судді, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
З урахуванням наведених вище недоліків, положень ч. 3 ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне клопотання повернути прокурору для їх усунення.
Враховуючи, що клопотання про накладення арешту на автомобілі подано начальником Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , тому для усунення недоліків клопотання підлягає поверненню саме даній посадовій особі.

Враховуючи, що прокурором та слідчим суддею не дотримані вимоги КПК України, першим при внесенні подання, а другим при його розгляді, тому визнається необґрунтованим та невмотивованим рішення слідчого судді і щодо накладення арешту на автомобіль марки "ВАЗ - 2107" д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ГУ Держпродспоживслужба в Закарпатській області.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль марки "Volkswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_2 , визнаються як передчасні і тому задоволенню не підлягають.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли істотно вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах Воловецького КП «Агрошляхбуд», задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року про накладення арешту на автомобіль марки "ВАЗ- 2107" д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки "Volkswagen Transporter" д.н.з. НОМЕР_2 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль марки "ВАЗ- 2107" д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки "Volkswagen Transporter" д.н.з. НОМЕР_2 , із забороною власникам відчужувати, розпоряджатися та користуватися ними, повернути прокурору ОСОБА_6 для усунення недоліків.

Встановити строк сімдесят дві години із часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: