Справа № 645/439/17
Провадження № 1-кп/645/57/19
УХ В А Л А
іменем України

10 квітня 2019 р. Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Фрунзенського районного суду м. Харкова клопотання адвоката ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , про призначення комплексної експертизи по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000094 від 30.01.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,
В с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , 29.01.2016, приблизно о 18.15 керував особистим технічно справним автомобілем «ВАЗ-21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по проспекту Тракторобудівників м. Харкова з боку вул. Немишлянська в напрямку вул. Краснодарська. Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинку № 2-Г (АЗС «АВІАС»), ОСОБА_5 , приступив до виконання обгону попутного транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 11.4, 14.6 е) та розділу 34 п/п 1.3 Правил дорожнього руху України згідно з яким: п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.4 На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги; п. 14.6 Обгін заборонено: е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; п. 34.1 Горизонтальна розмітка: 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху: Лінії 1.1 і ГЗ перетинати забороняється, та допустив зіткнення з вантажним автомобілем «ЗІЛ-130», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який в цей час рухався у зустрічному для нього напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ- 21104» ОСОБА_10 , 1983 року народження, загинула на місці пригоди та згідно висновку судово-медичної експертизи №239с/16 від 02.09.2016 причиною її смерті стала сукупна травма тулубу. Порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками пригоди, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ-21104» і намагаючись виконати обгін попутного автобусу «Сетра» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 , перед початку маневру, не переконався в його безпеці, а під час його - виконання, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗІЛ-130» під керуванням ОСОБА_9 , який в цей час рухався у зустрічному напрямку, що спричинило тяжкі наслідки. Порушення вимог пунктів 10.1, 11.4, 14.6 е) та розділу 34 п/п 1.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку автотехнічної експертизи №8998 від 19.01.2017, перебувають у причинному зв`язку виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди та її наслідками.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , заявив клопотання про призначення судової комплексної експертизи дослідження звуко і відеозаписів, транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи, провадження якої доручити Харківському науково- дослідницькому інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса. На вирішення експертів просив поставити наступні питання: який механізм виникнення дорожньої пригоди (послідовність обставин), що мала місце 29 січня 2016 року на пр. Тракторобудівників в м. Харкові, за участю автомобілів ВАЗ- 21104 під керуванням ОСОБА_12 , автобусу «Сетра» під керуванням ОСОБА_11 , двох зустрічних легковиків та автоцистерни ЗИЛ-130 під керуванням водія ОСОБА_9 .? чи можливо розташування місця зіткнення автомобілів ВАЗ-21104 та ЗИЛ-130 на смузі руху останнього, з урахуванням успішного роз`їзду водія ОСОБА_5 з двома зустрічними легковиками після завершення ним обгону автобусу «Сетра» до зіткнення з автомобілем ЗИЛ-130? чи виключає можливість розташування місця зіткнення автомобіля ЗИЛ-130 і ВАЗ-21104 на смузі руху останнього той факт, що для зміщення смуги пересування автомобіля ЗИЛ-130 ліворуч на 2,9 м. потрібна відстань не 22,0, а 37,0 метрів? на якій відстані в наявних дорожніх умовах автомобіль ЗИЛ-130 при швидкості 50 км/год. може відхилити смугу руху ліворуч на 2,9 м.? чи технічно спроможні покази водія ОСОБА_9 та інших свідків обвинувачення про те, що в результаті дотичного зіткнення автомобіля ВАЗ-21104 з лівою передньою частиною автомобіля ЗИЛ-ІЗО, останній різко розвернувся ліворуч, виїхав на зустрічну смуту проїзної частини пр. Тракторобудівників, де зіткнувся під кутом 170-180 градусів із автобусом «Сетра»? яку величину складає мінімальний фізіологічний час реакції водія (людини), відповідно до «Методичних рекомендацій по вибору диференційованого часу реакції водія в експертній практиці»? які відстані в зустрічному напрямку за цей час подолають автомобілі ВАЗ-21104, що рухався зі швидкістю 60 км/год., та ЗИЛ-130, що рухався зі швидкістю 50 км/год.? чи могла свідок ОСОБА_13 встигнути побачити автомобілі ВАЗ-21104 і ЗИЛ-130 в положенні, зображеному на схемі до слідчого експерименту від 21 червня 2016 року? яку величину міг складати час реакції свідка ОСОБА_13 при концентрації її уваги на виконанні операцій з мобільним телефоном, якщо вона не могла достеменно знати про час і місце виникнення ДТП, звук якого був для неї неочікуваним? чи зміняться і яким чином обставини можливого сприйняття нею обставин ДТП в такому випадку? який механізм утворення технічних пошкоджень і слідів на автомобілях ВАЗ-21104 і ЗИЛ-130 під час їх зіткнення?під яким кутом були розташовані повздовжні осі автомобілів ВАЗ-231104 і ЗИЛ-130 в момент їх первинного контакту? з якою точністю, існуючі в експертній практиці методики, дозволяють визначити кут, під яким зіткнулися зустрічні транспортні засоби? під яким кутом повинні були би зіткнутися автомобілі ВАЗ-21104 і ЗИЛ-130, які згідно показів водія ОСОБА_9 на слідчому експерименті к моменту первинного контакту відхилили смуги свого пересування відповідно на 1,4 м. при швидкості руху 50 км/год. та 1,0 м. при швидкості руху 40 км/год.? чи можливо в даному випадку об`єктивно (експертним шляхом) визначити розташування місця зіткнення автомобілів ВАЗ-21104 і ЗИЛ-130? як повинні були діяти в дорожній ситуації, що склалася, водії ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 .? чи мали водії ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 можливість уникнути ДТП своїми однобічними діями? чи відповідали дії водіїв ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 вимогам Правил дорожнього руху України і які з них перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної ДТП?

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив наступне: що в матеріалах справи відсутні прямі докази розташування місця зіткнення автомобілів ЗИЛ-130 та НОМЕР_4 на зустрічній смузі руху для останнього, наявністю в інших доказах значних протиріч в цій частині, які на цей час залишаються не усунутими, отриманням більшості наявних доказів із порушеннями процесуального законодавства, в тому числі права на захист. Але, не дівлячись на зазначене, у процесуальних документах органу досудового слідства вказано місце розташування автомобілів перед ДТП що є порушенням принципу змагальності сторін та права ОСОБА_5 на захист, оскільки заздалегідь сприймалося усіма учасниками процесу, як вже встановленій органом досудового розслідування факт. Також, висновок транспортно - трасо логічної експертизи № 1412 від 31 жовтня 2016 року проведено експертом без застосуванням методичних рекомендацій щодо натурного моделювання, що негативно вплинуло на точність і наглядовість вимірів та суперечить показам водія ОСОБА_9 і показам водія ОСОБА_5 . Також сторона захисту ставила частково під сумнів покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 щодо обставин ДТП та обставин проведення слідчих експериментів, надання експертами перевагу показам водія ОСОБА_9 над показами водія ОСОБА_5 .

Сторона захисту у судовому засіданні вказав, що аналогічне клопотання було заявлено органу досудового слідства на етапі завершення останнього, але відхилене без наведення переконливих мотивів щодо непотрібності такої слідчої дії.

Обвинувачений у судовому засіданні у повному обсязі підтримав клопотання адвоката.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, вказуючи на його необґрунтованість. Зазначив на відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про необґрунтованість висновків експертиз №1412 від 31 жовтня 2016 року, № 8998 від 19.01.2017 року та № 11176 від 20.01.2017 року, а також відсутні докази неналежного проведення слідчих експериментів. Крім того, прокурор вказав, що адвокатом не надаються якісь нові об`єктивно встановлені судом данні, а все клопотання побудовано на показах обвинуваченого, та є суб`єктивним прийняттям обвинуваченим та стороною захисту подій 30 січня 2016 року.
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Призначення і проведення експертиз в кримінальному судочинстві регулюється: статтями 69, 101-102, 242-243, 245, 332,356, 509 КПК України, Законом України «Про судову експертизу», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 8.10.1998 року N 53/5 .
Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Під час досудового розслідування слідчим було призначено, а експертами Харківського науково дослідного інституту судових експертиз імені Засл. Проф. М. С. Бокаріуса проведені судово автотехнічні експертизи №1412 від 31 жовтня 2016 року, № 8998 від 19.01.2017 року та № 11176 від 20.01.2017 року. При цьому експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку експерта.
Відповідно до ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені ч. 2 ст. 509 цього Кодексу (для проведення стаціонарної психіатричної експертизи).

Відповідно до ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Крім того, згідно з п. 11 Постанови Пленуму ВСУ N 8 від 30.05.97 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше; додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм про порядок призначення і проведення експертизи (порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб). В ухвалі про її призначення зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта, її проведення може бути доручено тільки іншому експертові. Комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.

Обвинувачений та адвокат ОСОБА_6 не скористались своїм правом на виклик експерта, не зазначив які є суперечливості у проведених експертиз, що проведено не в повному обсязі, крім своєї незгоди з наданими висновками.

Викладені обґрунтування у клопотання щодо призначення експертизи свідчать про незгоду сторони захисту з висновками проведених експертиз, з викладеними у експертизах поясненнями свідків, проведеними слідчими експериментами, оцінкою доказів органами досудового розслідування та експертами у своїх висновках.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, та їх оцінка має ґрунтуватися на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення.
Що стосується наданого стороною захисту відео диску, оцінка цього доказу буде надана судом у нарадчій кімнаті.
Крім того, посилання сторони захисту щодо своєї незгоди з часом проведення слідчого експерименту та з його висновками не може бути підставою для проведення додаткової експертизи. Оцінка зазначеним запереченням буде надана судом під час ухвалення вироку по справі.
За вказаних обставин суд вважає, що подане клопотання захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_6 , про призначення по справі комплексної експертизи дослідження звуко і відеозаписів, транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи заявлене з метою затягти подальший розгляд справи по суті, бо нових вихідних даних, що стосуються ДТП, яке сталося 30 січня 2016 року, та яким неможливо надати оцінку судом, захисником обвинуваченого надано не було, а лише була зазначена бачення сторони захисту з приводу обставин вчинення ДТП, що на думку суду є правовою позицією сторони захисту, якої буде надана оцінка судом у нарадчій кімнаті.
При прийнятті процесуального рішення у справі, судом, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та зібраних доказів, буде надана оцінка вищевказаним висновкам експертиз з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що підстави для призначення експертизи - відсутні.
Керуючись ст. ст. 242, 332 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя -