Дата документу 12.03.2019 Справа № 320/8288/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №320/8288/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/121/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003200 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радивонівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

31 жовтня 2006 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.4 ст.296 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

17 червня 2010 року Якимівським районим судом Запорізької області за ч.1 ст. 185 КК України призначено покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин;

01 вересня 2011 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано покарання за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 17 червня 2010 року та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці 20 днів;

30 вересня 2013 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2012 року та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

30 вересня 2013 року Якимівським районним судом Запорізької області за ст.71, ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Приєднано не відбутий строк покарання за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2013 року та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

11 липня 2016 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 троків. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
підозрюваний ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів, тобто до 16 години 45 хвилин 18 лютого 2019 року включно, а також продовжено строк запобіжного заходу у вигляді застави, обраного ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2018 року, на умовах викладених в ній, з визначенням терміну дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 18 лютого 2019 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, не зменшилися, наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, а тому прийшов до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі підозрюваний просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що підозра є необґрунтованою, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не доведені, а також не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну поведінку; підстави, з яких йому продовжений запобіжний захід, йому не відомі, що є порушенням його права на захист; судом не взято до уваги те, що він має міцні соціальні зв`язки жінку та трьох малолітніх дітей; зазначив, що інкримінованих йому злочинів він не скоював.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 14 січня 2019 року до Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання у кримінальному провадженні №0003200, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 жовтня 2018 року слідчого СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 03 жовтня 2018 року, у ранковий час, знаходячись на 3-ому провулку Бардигіна в м.Мелітополі Запоірзької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку проник до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Знаходячись на території вищевказаного домоволодіння, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 за допомогою знайденої металевої трубки, шляхом відтиску металопластикового вікна, проник до вищевказаного будинку, з якого таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: ноутбук марки «НР» вартістю 8000,00 грн, комп`ютерний планшет марки «ASUS» в корпусі білого кольору, вартістю 3000,00 грн, ТВ-тюнер, який матеріальної цінності не представляє, телевізор марки «SATURN» в корпусі білого кольору, вартістю 8000,00 грн, розтер марки «Tp-Linn» в корпусі чорного кольору, вартістю 1000,00 грн, розтер марки «Tenda» вартістю 450,00 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 20450,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, 21 жовтня 2018 року приблизно о 13-00 годині, знаходячись в приміщенні магазину «Скорпіон», розташований за адресою: вул. Інтеркультурна, 390-а в м.Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перехилився через прилавок, який знаходився у відділі лікер - горілчаної продукції вищевказаного магазину, та відкрив шухлядку з виручкою магазину, яка є сховищем, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 16566,85 грн, які належали ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 16566,85 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 22 жовтня 2018 року, у денний час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через не зачинені двері зайшов у під`їзд вищевказаного будинку.

Знаходячись на першому поверсі вищевказаного будинку, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 за допомогою раніше заготовлених відмичок відчинив вхідні двері до квартири АДРЕСА_5 та проник до неї, звідки таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_12 , а саме: Wi-fi роутер марки «Tp-Link TL-WR 840N» в корпусі білого кольору вартістю 400,00 грн, дві акустичні колонки марки «Bravis Т 05» в корпусі чорного кольору вартістю 400,00 грн, монітор LG Flatron діагоналлю 19 дюймів в корпусі чорного кольору вартістю 3000,00 грн, системний блок від комп`ютера Aser «Aspire Х3470» в корпусі чорного кольору вартістю 7000,00 грн, комп`ютерну клавіатуру чорного кольору марки «Hrteckh» вартістю 100,00 грн, комп`ютерну мишку чорного кольору вартістю 200,00 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 11100,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, 03 листопада 2018 року в денний час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені двері зайшов у під`їзд вищевказаного будинку.

Знаходячись на третьому поверсі вищевказаного будинку, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 за допомогою раніше заготовлених відмичок відчинив вхідні двері до квартири АДРЕСА_7 та проник до неї, звідки таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_13 , а саме: персональний комп`ютер (монітор марки «Samsung», системний блок, клавіатура, комп`ютерна мишка, дві акустичні колонки) загальною вартістю 5000,00 грн, планшетний ПК, марки «Samsung Galaxy Tabe», модель SM-T561NZKASEK, в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, вартістю 4000,00 грн., розуер марки «Tenda N301» в корпусі білого кольору вартістю 500,00 грн, веб-камеру «Sven ІС-720» вартістю 500,00 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 10000,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, 17 листопада 2018 року у денний час, знаходячись біля квартири АДРЕСА_8 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_14 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, відчинили вхідні двері вказаної квартири, тим самим проникли до неї. Продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись у приміщенні вказаної квартири ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_14 , таємно викрали майно, яке належить потерпілій ОСОБА_15 , а саме: ноутбук марки «Acer» в корпусі чорного кольору моделі Аspire 5750, s/n: LXRMS39, С 1601, вартістю 5000,00 грн, кабель до телевізору марки «LG», який матеріальної цінності не представляє, чим спричинили потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 5000,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України.

17 листопада 2018 року о 16 годині 45 хвилин ОСОБА_6 було затримано у порядку ст.208 КПК України біля буд. АДРЕСА_9 .

18 листопада 2018 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України.

19 листопада 2018 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

21 грудня 2018 року о 17-00 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України.

26 грудня 2018 року підозрюваному ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою до 17 січня 2019 року.

09 січня 2019 року постановою керівника Мелітопольської місцевої прокуратури, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 18 лютого 2019 року.

Під час досудового розслідування призначено судово-дактилоскопічну експертизу, проведення якої на теперішній час не завершено, висновок якої до СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області не надійшов.

Посилаючись на те, що за результатами проведеної експертизи буде необхідно провести ряд інших процесуальних дій з метою встановлення деталей та обставин вчиненого злочину, проведення повного та об`єктивного досудового розслідування для подальшого його завершення, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , не зменшилися ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню,з наступних підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.
Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.
Так, із долучених до клопотання слідчого матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке є тяжким.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_16 , відомостями з протоколів огляду місця події, огляду автомобіля Chevrole Aveo, держаний номер НОМЕР_2 , довідкою з ломбарду «Гроші тут», де зафіксовано, що ОСОБА_6 закладав викрадений ноутбук, телевізор, тощо.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказаний злочин, тобто про те, що останній обґрунтовано підозрюється у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі доводи є обґрунтованими, ризики не зменшилися та продовжують існувати на даний час.
Слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, а саме, те, що він не працює, постійного джерела доходів не має, обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні, вчиненому під час іспитового строку, а також врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, конкретні обставини цього правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному, але в межах строку досудового розслідування.
Також слідчим суддею перевірено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою та встановлено, що розслідування не завершено з об`єктивних причин.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками слідчого судді та вважає, що доводи підозрюваного ОСОБА_6 , в т.ч. про наявність в нього міцних соціальних зв`язків дружини та трьох малолітніх дітей, викладені в апеляційній скарзі, правильність цих висновків не спростовують, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 правопрушення.
Крім того, при апеляційному розгляді встановлено, що досудове розслідування закінчено та обвинувальний акт у провадженні відносно ОСОБА_6 направлений до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, яким проведено підготовче судове засідання та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 .
Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 має вирішуватися судом першої інстанції у встановленому законом порядку.
Крім того, в провадженні Якимівського районного суду Запорізької області перебуває інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.2,3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.
Отже, підстав для задоволення вищевказаної апеляційної скарги не вбачається.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 197, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськайонного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та останньому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 лютого 2019 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4