Справа № 165/312/17
Провадження № 1-кп/159/8/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

неповнолітніх обвинувачених та цивільних відповідачів ОСОБА_12 , 2 000 р. н., ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_12 , 2 000 р. н., - ОСОБА_14 ,

законних представників неповнолітнього обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

представника служби у справах дітей виконкому Луцької міськради

Волинської обл. ОСОБА_18 ,

захисників ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

представника сектору ювенальної превенції Нововолинського ВП Володимир Волинського ВП ГУ НП у Волинській обл. ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

представника сектору ювенальної превенції Ковельського ВП ГУ НП у Волинській обл. ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ,

представника служби у справах дітей виконкому Нововолинської міськради

Волинської обл. ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 160 300 500 010 39 про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою загальною середньою, неодруженого, утриманців не має, не працюючого, виховувався у неповній сім`ї, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, утримується під вартою з 21.08.16 р.,

та

неповнолітнього ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою загальною середньою, неодруженого, утриманців не має, не працюючого, до затримання проживав фактично у АДРЕСА_2 , виховувався у неповній сім`ї, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, утримується під вартою з 09.12.17 р.,
обох - у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), відповідальність за які передбачена п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 00 год. 30 хв. по 02 год. 02.08.16 р., за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, керуючись метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, знаходячись на верхівці терикону шахти № 3, що по вул. Островського у м. Нововолинську Волинської обл., на грунті довготривалих особистих неприязних відносин, невстановленими тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею спільно нанесли в область голови неповнолітньої потерпілої ОСОБА_35 не менше 8 ударів (з ознаками повторної травматизації), чим заподіяли останній смерть. У подальшому, з метою приховання злочину, перенесли труп в інше місце на вказаному териконі, де він був виявлений 11.08.16 р.. Згідно з висновком судово медичної експертизи № 90 від 04.10.16 р., на тілі потерпілої ОСОБА_36 виявлені тілесні ушкодження, а саме: розтрощення голови у вигляді багатофрагментарних переломів кісток склепіння, основи і лицевої частини черепа, які є прижиттєві та виникли незадовго до моменту настання смерті. Виявлене у потерпілої ОСОБА_36 розтрощення голови є тілесним ушкодженням, небезпечним для життя в момент спричинення стосовно живої людини та за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку стало причиною смерті. Тілесних ушкоджень, що вказували б на волочіння тіла потерпілої ОСОБА_36 , не виявлено. Поза трупа (верхні кінцівки розведені в сторони і зігнуті в ліктьових суглобах до голови, а нижні кінцівки дещо розведені в сторони, зігнуті в колінних суглобах, стопами до середини) та згорнутість (зміщення) нижніх країв верхніх частин одягу (накидка, топік, бюстгальтер), що були зафіксовані під час огляду місця події, при відсутності тілесних ушкоджень від волочіння, можуть вказувати на те, що на дану ділянку місцевості тіло потерпілої ОСОБА_36 принесено двома особами. Крім того, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою з мовою, позбавляючи потерпілу ОСОБА_37 життя шляхом нанесення останній значної кількості тілесних ушкоджень, що викликали у потерпілої відчуття нестерпного фізичного болю, усвідомлювали, що завдають їй особливих фізичних страждань, чим вчинили умисне вбивство з особливою жорстокістю.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному протиправному заподіянні смерті потерпілій ОСОБА_38 , вчиненому з особливою жорстокістю та за попередньою змовою групою осіб, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, у вирішенні цивільних позовів поклався на розсуд суду. Зазначив, що не буде заперечувати показань іншого обвинуваченого ОСОБА_39 , що надані суду, однак, відмовився від давання показань, скориставшись правом, наданим Конституцією України. Просить ухвалити справедливий вирок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_40 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, у вирішенні цивільних позовів у майновій їх частині повернення коштів - не заперечив, у частині морального відшкодування - поклався на розсуд суду. Суду показав, що те, що він зробив, не було вбивством. З потерпілою ОСОБА_41 (далі потерпіла ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ) він познайомився влітку 2012 р., коли приїхав в Україну із Словенії на канікули і перебував у своїх родичів у АДРЕСА_1 , під час святкування дня народження його сестри, куди ОСОБА_43 була запрошена. З того часу вони стали контактувати більше, ніж просто знайомі. Взимку 2013 р. він знову приїхав до родичів у м. Нововолинськ Волинської обл.. Якраз тоді він відкрив свій профіль у «ВКонстакті» на пораду свого брата ОСОБА_44 , щоб було легше спілкуватись під час його перебування у Словенії. Він почав додавати друзів, друзів ОСОБА_44 , серед яких була і ОСОБА_43 . З того часу з останньою вони стали переписуватись дружньо, хоча траплялись ознаки і більшої взаємної симпатії. ОСОБА_43 просила його у наступний приїзд залишатись в України якомога довше, щоб побути у літньому таборі. Однак, це було неможливим. Влітку 2013 р. він знову приїхав на канікули і тоді вони частіше спілкувались втрьох: він, ОСОБА_45 і ОСОБА_43 . Трохи пізніше ОСОБА_45 і ОСОБА_43 стали сваритись і у них виникали конфлікти з якоїсь причини. Катерина того року зізналась, що він їй дуже подобається і він сказав їй те ж саме. Коли він повернувся у Словенію, почався 2013 2014 навчальний рік і вони з ОСОБА_46 переписувались чи не щодня на різні спільні підліткові теми. Однак спільної думки з приводу їх стосунків вони не мали. Вони хотіли зустрічатись більше, ніж раз на рік, але це було зробити складно, так як їх спосіб життя і оточення були різними. Непорозуміння виникали також тоді, коли її друзі і подруги втручались у їх стосунки; запитували, що то за стосунки, коли вони тільки переписуються, але не бачаться. Але переписка їх тривала і вони сподівались, що їх стосунки покращаться, коли він знову приїде на канікули. Влітку 2014 р. вони не зустрічались дуже часто з якихось причин та тому, що він не знайшов у собі сили сказати своїм родичам, що він піде до неї. Утрьох вони вже також не спілкувались, так як ОСОБА_43 та ОСОБА_45 посварились остаточно з якоїсь причини. Але коли у них був час, то вони ходили гуляти на той терикон. Колись це гарне місце йому показала ОСОБА_43 . Там вони могли спокійно прогулюватись та розмовляти і там їм ніхто не заважав. Коли він пішов сказати своїй сестрі, яка була разом з подругами, серед яких була ОСОБА_43 , щоб вона збиралась їхати додому, то знав, що це єдина можливість побачити ОСОБА_47 до того часу, поки вони знову зустрінуться, та попрощатись. Йому було соромно перед іншими дівчатами, тому він дуже швидко обійняв ОСОБА_47 та сказав їй дуже тихо, що він її любить. Коли він приїхав у Словенію, то вже почався 2014 2015 навчальний рік і він змушений був багато вчитись, готуватись до випуску з основної школи. Вони стали все рідше переписуватись і розуміли, що обоє не мають багато часу. У нього було дуже багато роботи, навчання, він готувався до випускних екзаменів, часто відвідував і музшколу, де навчався; їздив на виступи та того року приділив дуже багато часу навчанню. Вони вже тоді стали усвідомлювати, що з їхніх стосунків нічого не буде і вони залишаться на рівні підліткової симпатії. З цього приводу у них не виникало ні суперечок, ні конфліктів. Їхні стосунки почали стихати, вони продовжували переписуватись, але набагато рідше; їхні стосунки стали дружніми, але не такими, що притаманні парі. Інтимних стосунків у них не було. Вони найчастіше переписувались у соцмережі «ВКонтакті», досить рідко спілкувались по Скайпу. У кінці того року у нього виникли романтичні стосунки з іншою дівчиною. На випускному вечорі він зробив і відправив ОСОБА_48 кілька фотографій, де він танцює з тією дівчиною. ОСОБА_43 теж прислала йому кілька фотографій, де вона була зі своїм хлопцем. Це він протрактував так, що у між ними немає конфлікту; є взаєморозуміння та вони залишаються хорошими друзями. У липні 2016 р. його дід та брат ОСОБА_45 приїхали до нього у Словенію, а після цього вони разом поїхали в Україну. У нього з ОСОБА_49 була звичка проводити час за своїми комп`ютерами, час від часу - виходили гуляти. Вони також допомагали дідові по господарству. У середині липня він з ОСОБА_46 домовились про зустріч і він пішов до її будинку. Тоді вони гуляли увечері по місту, він ніс її на спині, так як вона втомилась; деякий час провели біля її будинку, розмовляли, слухали музику, сміялись. ОСОБА_43 показувала йому свої нові кросівки, казала, що їй дуже подобається його сірий пуловер і попросила його собі у подарунок, так як хотіла цю його річ мати у себе. Про стосунки з його дівчиною він не розповідав, так як і ОСОБА_43 - про стосунки зі своїм хлопцем. Вони домовились ще про одну зустріч, так як вже був кінець липня, а він не міг бути в Україні довше 1 міс.. Однак, про дату зустрічі тоді не домовились. ОСОБА_43 також сказала, що при наступній зустрічі вона не хотіла б гуляти з ним по місту. На останні 2 тижні липня він мав їхати з родичами на море, після того - допомогти дідові на полях та у перших числа серпня - повернутись у Словенію. 01.08.16 р. він добре запам`ятав через жахливий вечір. Того дня він був у селі, працював на полі та повернувся у м. Нововолинськ Волинської обл. увечері. Він сів за комп`ютер, як зазвичай, відкрив свою сторінку «ВКонтакті» та YouTube. О 20 год. він побачив повідомлення від ОСОБА_50 , що прийшло на сторінку « ОСОБА_51 ». Там було написано: «чи він має вільний час, чи вільний», на що він відповів ствердно. Але так як побачив, що ОСОБА_43 вже деякий час не була у нього, став надсилати їй різні смайлики. Вважає, що саме їх хлопець ОСОБА_50 розцінив як настирливу переписку. Через деякий час ОСОБА_43 відповіла йому, що зараз вона часу не має, не пояснюючи, чому; але звільниться трохи пізніше. Він також її нічого не перепитував. Тоді вони домовились зустрітись о 23 год.. ОСОБА_43 згадала, що вона дещо для нього має і що він побачить, що саме. Він згадав про те, що вона хотіла сірий пуловер, тому написав, що він також дещо для неї має. ОСОБА_43 на це надіслала смайлик. Він почав готуватись до виходу та одягнув сірого светра. Назар тоді був у тій же кімнаті, сидів за комп`ютером та запитав, куди він йде. Він відповів, що йде до ОСОБА_50 . Назар знову зосередився на своєму комп`ютері та потім запитав, куди вони підуть. Він сказав, що не знає точно, але, можливо, на терикон. Назар знову зосередився на комп`ютері. Він, збираючись, взагалі не звернув увагу на його запитання, думав, що той запитав просто так. Що саме ОСОБА_45 дивився на комп`ютері, він не знає. О 23 год. він виліз з будинку через вікно, через огорожу та пішов до ОСОБА_50 . Вона вийшла, в руках тримала файли формату А 4, які передала йому та сказала, щоб зараз їх не дивився, а подивився потім, коли буде вдома сам. Щоб вона не почувала себе незручно, він погодився. Вона взялась руками за його пуловер, у якому він був одягнений, та посміхнулась. ОСОБА_43 сказала, що поспішала та забула лінзи. Але він не помітив, щоб їй щось заважало при ходьбі. Коли вони дійшли до кінця вулиці, він запитав, куди вони йдуть. ОСОБА_43 сказала, що вони йдуть на їх місце на терикон, де минулого року вони гуляли. ОСОБА_43 називала цей терикон їх місцем. До цього місця вони йшли біля 15 хв. і по дорозі нікого не зустріли, на дорозі нікого не було і свідка, яка казала, що бачила їх утрьох, він вперше побачив на суді. Крім того, він, в дійсності, був одягнений не у вітрівку чи аноракс, як показала цей свідок, а у сірий пуловер. Коли вони повернули із ширшої дороги на стежку, там було темно і ОСОБА_43 увімкнула ліхтар на своєму телефоні та вони продовжували йти. Коли вони піднялись на гору, ОСОБА_43 сіла на камінь, він став біля неї та вони продовжували розмовляти про школу, навчання. ОСОБА_43 показувала музику на своєму телефоні, квиток на якийсь концерт. Вони порозмовляли біля 15 хв., почали збиратись додому і ОСОБА_43 підвелась та вони ще 5 10 хв. розмовляли стоячи. ОСОБА_43 спиною була розташована до тієї стежки, по якій вони піднімались, а він - стояв навпроти. Коли вони так розмовляли, він помітив постать, яка наближалась до них, за 4 м. Це був ОСОБА_12 , який на лівому плечі ніс рюкзак. Назар йому ніяк не пояснив причину свого приходу, був схвильований, наказовим тоном сказав йому іти додому, та як його давно чекають. Він був дуже здивований, так як вони його не очікували, не сподівались. ОСОБА_43 дуже злякалась, швидко підійшла до нього і взяла його за рук. Назар почав далі кричати: «Ти хіба не розумієш!? Іди додому!». Він сказав ОСОБА_52 : «Що це таке, що це за жарти?». І тоді вони разом з ОСОБА_46 розвернулись до цієї стежки, щоб іти разом, так як він сказав: «Якщо так, то йдемо всі втрьох». Але ОСОБА_45 їх відразу зупинив і сказав, що має дещо ОСОБА_48 сказати. Він сказав: «Вертаємось всі втрьох, і розкажеш їй, що тобі треба, по дорозі». Але ОСОБА_43 сказала: «Ну, добре, тоді ти йди сам. ОСОБА_53 він скаже те, що йому треба сказати, а я тебе наздожену». Він подумав, що якщо вона погоджується, то хай буде так, і тією стежкою пішов додому. Коли він відійшов на відстань біля 30 м, то почув звук падіння, ніби щось впало. Потім він почув звук тупого удару, яких було щонайменше 5. Жодного крику, людського голосу він не чув. Він зупинився, оглянувся і подивився, чи ОСОБА_43 та ОСОБА_45 не йдуть услід за ним. Йому також було цікаво, чи раптом чогось не сталось. Він повернувся назад і почав підніматись. Коли він піднявся, то побачив жахливу сцену. ОСОБА_43 лежала на лівому боці, її руки були простягнуті перед нею. Перед нею також лежав телефон із екраном, що світився. Обличчя було закривавлене, його взагалі видно не було, воно було покрито волоссям. Біля неї стояв ОСОБА_45 із битою для бейсболу у правій руці. Його відразу почало нудити. У одній руці він тримав файли, які йому передала ОСОБА_43 , а іншою - закрив рота. Він зупинився, не міг рухатись, думати, був у шоці, не знав, що про це думати. Назар кинув биту до рюкзака, що лежав неподалік, взяв телефон, що лежав біля ОСОБА_50 ; взяв її за руки та почав тягнути. Він хотів утекти і навіть розвернувся, щоб втекти тією ж дорогою, якою вони повернулись. Але ОСОБА_45 його відразу ж зупинив, почав йому погрожувати, сказав: «Куди ти ідеш?»; та що йому потрібно повернутись і допомогти її тягнути. Він зупинився. Назар продовжував вимагати, щоб він повернувся і допомагав її тягнути. Він тоді не міг роздумувати, поклав біля рюкзака файл, взяв ОСОБА_47 за ноги і вони почали її нести. Вони несли ОСОБА_47 іншою дорогою, протилежною тій, по якій вони прийшли. Назар постійно озирався і шукав місце та дорогу, якою нести. Вони спускались іншою стежкою, стрімкішою, ніж та, якою вони піднялись, тому він випустив ноги ОСОБА_50 , не втримавши. Потім він знову взяв її за ноги, вони прийшли до одного місця, де були густі зарості, що він може описати як невеличкий лісок. Вони спустились на невелику поляну, де заростей було менше, біля якогось дерева. Тоді ОСОБА_45 наказав, що потрібно розхитати ОСОБА_47 та кинути на рахунок «3». Вони почали тіло розхитувати, на рахунок «3» - кинули і ОСОБА_43 впала біля того дерева за 2 м від них. Він відійшов на кілька метрів і бачив, як ОСОБА_45 підійшовши до тіла, зламав на дереві гілку і кинув її. Вони повернулись тією ж дорогою до каменя, ОСОБА_45 взяв биту, витер її об траву біля рюкзака, поклав у рюкзак. Він взяв файл і вони рушили назад тією ж дорогою, якою прийшли. Коли вони йшли назад, то із залишків вогнища ОСОБА_45 , зупинившись, взяв попіл і ним, повертаючись кілька разів, засипав місце біля каменю. Коли вони спустились вниз з терикону і він зібрався з думками, то запитав ОСОБА_44 : «Скажи мені, що сталось, і, взагалі, що це було?». ОСОБА_45 взагалі не збирався щось пояснювати, знову наказовим тоном сказав йому це забути і нікому не розповідати. ОСОБА_45 показував дорогу, якою вони повертались - це була стежка серед полів. Назар весь час озирався назад і йому здалось, що той дивиться, чи за ними ніхто не йде. Потім він зрозумів, що той шукає місце, щоб викинути телефон. Назар зупинив його біля невеликого моста над потічком, де він не бачив, щоб текла вода - все було дуже зарослим. Назар витягнув телефон ОСОБА_50 з кишені, кинув на землю, дав йому свого телефона, увімкнув ліхтарик і сказав, щоб він йому світив. Назар зняв корпус з телефону, дістав батарею, сім картку, зламав її наполовину, взяв флеш карту, карту пам`яті, сказав, що там є більше пам`яті, як ніж на його картці і поклав її до кишені. Тоді він дістав кий з рюкзака і почав розбивати ним телефон і деталі. Зламані деталі ОСОБА_45 взяв у руки і кинув не просто у потічок, а - прямо під міст. Назар взяв у нього свого телефона і вони продовжили рухатись тією стежкою. Тоді ОСОБА_45 увімкнув якусь дуже веселу і жваву музику на своєму телефоні; ішов, розмахуючи руками, і, взагалі, поводився зовсім не так, як пасувало б події, що сталась; поводився так, ніби досяг успіху. Вони вийшли на головну дорогу і ОСОБА_45 сказав, щоб вони ішли по іншій вулиці справа від їх вулиці, щоб не йти повз той будинок, де жила ОСОБА_43 . Тією вулицею вони вернулись додому і зайшли у будинок через вікно. Він файл поклав у свою валізу і решту подій пам`ятає погано, уривками. Назар взяв биту, поклав у сумку, яку поставив у шафу. Більше тієї бити він не бачив. Тоді він його ще раз запитав про те, що сталось і що, напевне, їм треба комусь сказати про це. Назар йому знову погрожував, щоб він нікому нічого не розповідав; додав, щоб він не думав, що їх поліція буде шукати, так вона тут не працює, працює належно. Назар ще на якийсь час відкрив комп`ютер перед тим, як вони лягли спати. Коли вони лягли спати, він не міг заснути, йому було дуже погано, було сильне серцебиття, він крутився у ліжку та заснув лише на світанку. Наступного дня вони з ОСОБА_49 розмовляли дуже мало. Він мав дуже поганий настрій, був дуже сумним і йому нічого не хотілось робити. Він зовсім забув про ті файли, що йому дала ОСОБА_43 . Він хотів якнайшвидше про все забути і поїхати додому у Словенію. Увечері наступного дня, коли у кімнаті було темно, а він сидів за комп`ютером, екран якого світився, то вони з ОСОБА_49 помітили, що хтось світить у їхнє вікно. Назар виглянув у вікно і розмовляв з тими, хто був на вулиці. Але він не знає, хто це був. Потім ОСОБА_45 вийшов надвір через двері і був якийсь час надворі. Коли ОСОБА_45 повернувся, то він запитав, хто це був та що вони від нього хотіли. Але ОСОБА_45 тільки сказав, що хлопці, і що це його не стосується. Про цей візит він більше нічого не знає. Наступного дня чи через два дні вони поїхали у Словенію і вже там він вперше побачив той файл, що дала ОСОБА_43 . Це були прості дівочі малюнки, що кілька років тому були опубліковані на її профілі. Він тоді стер всю переписку з ОСОБА_46 , так як йому було важко бачити цю переписку з людиною, яка для нього багато значила та якої більше немає. Його успішність у навчанні різко впала, він ніяк не міг сконцентруватись, йому дуже соромно за свій вчинок. Він дуже шкодує з приводу того, що сталось, але він не міг цьому перешкодити. Він не знав, що подібне може статись. У подальшому він не може і не бажає, тому - відмовляється від давання показань; відповідей на запитання, скориставшись правом, наданим Конституцією України. Просить вибачення у потерпілих за свій вчинок. Просить ухвалити справедливий вирок.

Однак, винуватість обох обвинувачених у вчиненні інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення (злочину), повністю доводиться як показаннями потерпілих, свідків, а також частково - показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_39 , та письмовими та іншими доказами, що зібрані у справі.

Так, будучи допитаним 28.02.19 р., потерпілий суду показав, що потерпіла ОСОБА_42 його дочка (далі ОСОБА_43 , дочка). Обвинувачених він знає візуально. Про відносини дочки з обвинуваченим ОСОБА_54 (далі ОСОБА_55 , ОСОБА_56 ) він дізнався після її перебування у 2013 р. у таборі відпочинку, де вони і познайомились. У них були нетривалі стосунки, від яких, як він неодноразово чув, ОСОБА_43 плакала. У 2014 р. дочка йому сказала, що ОСОБА_56 не хоче приїжджати в Україну, каже, що хоче залишитись у Словенії та не хоче з нею бачитись. Вона мала на ОСОБА_57 велику надію та сподівалась, що він приїде та буде далі з нею, що у них все буде добре. З приводу цих стосунків ОСОБА_43 пояснювала йому, що вважає ОСОБА_57 хорошим. У тому ж році мав місце наступний інцидент із обвинуваченим ОСОБА_12 (далі ОСОБА_58 , ОСОБА_45 ): дочка, прийшовши зі школи, сказала йому, що той постійно її зачіпає, ставить підніжки, прозиває. Він порадив на нього не звертати уваги. Стосунків між ними він не бачив. Про ОСОБА_12 він прочитав у щоденнику своєї дочки уже по справі, де було написано, що дочка частенько гуляла та була на териконі з обома: і з ОСОБА_59 , і з ОСОБА_49 . Але його дочка була дуже скритною та дуже рідко своїй та його матері розповідала про відверті теми; сварилась, коли він дивився її сторінки з переписками у «ВКонтакті». У інших соцмережах вона не переписувалась. Телефон його дочки постійно приймав повідомлення з «ВКонтакті». ОСОБА_43 постійно була у «ВКонтакті» та переписувалась з ОСОБА_59 . Казала, що той спілкувався з нею англійською мовою, постійно змінював ніки. Його дочка була дуже вихованою, хорошою людиною, добре навчалась у школі - майже відмінно - та приймала участь у всіх шкільних, міських олімпіадах; мала друзів, але нікуди ні з ким не ходила і вночі з хлопцями, як про це йому зазначила мати ОСОБА_44 при зустрічі, не їздила. Її коханням був ОСОБА_56 , за яким вона плакала. Він вмовляв дочку припинити спілкування з ОСОБА_59 , так як той знаходиться далеко. Але ОСОБА_43 рік півтора чекала, надіялась, що той приїде в Україну, залишиться і буде з нею. Згодом у ОСОБА_50 виникло кохання з ОСОБА_60 . ОСОБА_43 готувалась до вступу до вузу і вступила, мала намір 04.08.16 р. везти у вуз документи. 01.08.16 р. за їх домовленістю увечері ОСОБА_43 мала прийти додому. Він її не дочекався та вирішив прийти вранці. 02.08.16 р. вранці між 09 та 10 год. він прийшов до ОСОБА_61 бабусі, де ОСОБА_43 , в основному, жила після випускного влітку у зв`язку із сімейними обставинами. На його запитання, де ОСОБА_43 , її бабуся сказала, що ОСОБА_43 пішла з ОСОБА_60 гуляти. Він зателефонував ОСОБА_48 , але ні один її телефон не відповідав. Увечері біля 11 год. йому зателефонувала бабуся ОСОБА_50 і сказала, що ОСОБА_43 вдома не ночувала; що прийшов ОСОБА_62 і сказав, що ОСОБА_50 у нього не було. Він поїхав туди, а потім - став шукати ОСОБА_47 по всьому місту. Приїхавши назад, він вирішив зустрітись із ОСОБА_60 . Мирон прийшов з ОСОБА_63 . На його запитання про те, де ОСОБА_43 , ОСОБА_62 сказав, що вчора він її провів, вони трохи постояли після 23 год. і він пішов додому, так як мав їхати у Польщу; а вона йому казала, що домовилась з ОСОБА_59 зустрітись вчора - взяти диск, малюнки та віддати, закінчити стосунки з ОСОБА_59 і прийти; що в той вечір ОСОБА_56 дуже сильно наярював, щоб зустрітись після 11 год. з ОСОБА_46 ; що вони вже ходили до обвинувачених під будинок; що вийшов ОСОБА_45 та сказав, що ОСОБА_57 немає, але вони побачили, що висока постать, схожа на ОСОБА_57 , прошмигнула у вікні. На його прохання показати, де цей будинок, ОСОБА_62 сказав, що у них вітчим ОСОБА_64 - міліціонер, і завести його туди і йти туди знову - вони відмовились. ОСОБА_65 запропонував подивитись останню переписку ОСОБА_50 з ОСОБА_59 , так як ОСОБА_62 казав, що при останній настирливій переписці з ОСОБА_66 казала, що: « ОСОБА_67 , вже почав знову мене так любити! То вже казав, що не любить і не хоче бачити, а то знову почав любити.»; що останнє СМС ОСОБА_48 прийшло після 23 год. Він погодився, повіривши, так як і ОСОБА_62 , і ОСОБА_65 стверджували про це одночасно. Ноутбук приніс ОСОБА_68 (дядько ОСОБА_50 ). Ноутбук був у сплячому режимі. ОСОБА_65 відкрив ноутбук, так як був другом ОСОБА_50 і знав майже все, як і що знайти. Але сторінка ОСОБА_50 у «ВКонтакті» була відкритою, паролей не потрібно було. Але там ні переписок, ні ОСОБА_57 не було. ОСОБА_65 пригадав, що ОСОБА_56 останнім часом називався « ОСОБА_69 », хоча він знав про як « ОСОБА_70 ». Але ні « ОСОБА_71 », ні « ОСОБА_72 » вони не знайшли. ОСОБА_65 запропонував подивитись у «Фейсбук» Однак там жодних переписок ОСОБА_50 не було. Вирішили викликати поліцію, повідомили ОСОБА_73 матері, що ОСОБА_50 немає. По прибуттю поліція склала документи, провела їх опитування та взяла голубі лінзи, щоденник, гребінець ОСОБА_50 . Коли він прийшов додому з 2 на 3 число - він вдома у комп`ютері, де є сторінка ОСОБА_50 та її браузер, відкрив переписку з «ВКонтакті». Не було ні « ОСОБА_71 », ні « ОСОБА_74 », але в ту ніч на її пошті було останнє повідомлення о 23 год. 25 хв.. Після цього не було жодного повідомлення, а через день і цього повідомлення вже не стало. Він постійно розшукував ОСОБА_47 в різних містах, розвішував оголошення з фото ОСОБА_50 , у чому йому допомагав брат дружини. Він взяв ОСОБА_75 і поїхав по місцях, де вони гуляють, і останні привів його до повороту на фабрику на терикон, де, зі слів ОСОБА_50 , вона з ОСОБА_59 на зупинці, що там колись була, часто сиділа у 2014 р.. Вони там обдивились покинуту споруду, і він, вже зрозумівши, що з ОСОБА_46 сталось щось лихе, поїхав до будинку обвинувачених. Там йому довго не відчиняли, але він був настирливим. Вийшла матір обвинуваченого ОСОБА_12 і стала казати, що ОСОБА_43 може загуляти, поїхати з хлопцями кудись. Він став сваритись і сказав, що слід зупинився на її хлопцях. Вона ж повідомила, що обвинувачених вже немає; що дід їх вчора повіз у Словенію; а ОСОБА_56 там качається, має дівчину. Він, зрозумівши, що розмова не складається, пішов. Колись він познайомився і з її сестрою - матір`ю ОСОБА_76 11.08.16 р. йому зателефонувала потерпіла ОСОБА_8 і сказала, що ворожка їй повідомила, що ОСОБА_43 вже нежива; що її слід шукати у високій траві і лісній місцевості, де вона лежить. Тоді він поїхав шукати ОСОБА_47 разом з рідним братом дружини свідком ОСОБА_77 . Спочатку він поїхав і шукав на териконі шахти № 10, потім поїхав на шахту № 3. Свідок ОСОБА_78 вже приїхав на терикон шахти № 3, де вони і зустрілись, продовжили пошук. Він виїхав скутером на терикон по неширокій дорозі і під час пошуку, піднімаючи на гору, почув голоси і побачив двох хлопців віком 12 14 р. р.. Він запитав їх, чи вони не відчували тут запаху мертвого тіла дівчини. Один з них сказав, що відчуває тут трупний запах. Він, піднявшись на гору, чітко відчув такий запах. Коли він став спускатись, хлопці стали йому допомагати у пошуках. Він у ожині побачив вузьку стежку та, пішовши по ній, у високій траві, вийшов на полянку, до дерева горіха. Там він побачив ОСОБА_79 білі кросівки і сильно закричав. Хлопці злякались та втекли, під час чого їх і бачив свідок ОСОБА_78 . Він відразу упізнав ОСОБА_47 . Вона лежала рівно, права нога була підігнутою, футболка була загорнутою; побачив праву руку, обличчя було страшним, тому він подумав, що їй звернуто голову і зверху накрито волоссям. Права сторона черепа ОСОБА_50 була розбитою, сильно роздробленою, тому він вважає, що удари були ззаду справа. Мобільного телефону при ОСОБА_48 він не бачив. Вона користувалась телефоном марки «Nomi i508» чорного кольору, подарованим їй матір`ю, використовуючи флеш карту, придбану їй ним. Він зателефонував свідкові ОСОБА_80 , у поліцію, потерпілій ОСОБА_8 і повідомив, що знайшов ОСОБА_47 . Коли приїхала потерпіла ОСОБА_8 , вона по дорозі плакала та втрачала свідомість, падала. По прибуттю поліція відібрала у них пояснення. Вважає, що ОСОБА_43 із ОСОБА_12 на териконі залишатись не могла, а із ОСОБА_54 могла. З незнайомими людьми ОСОБА_43 на терикон піти не могла, а із щоденника ОСОБА_50 він зрозумів, що вона туди ходила і з ОСОБА_59 , і з ОСОБА_49 . ОСОБА_43 була незрячою, мала дуже поганий зір - 02, користувалась окулярами з 11 років, потім голубими лінзами, тому вважає, що один з обвинувачених міг її відволікати, а інший зайти ззаду і бити. Телефон ОСОБА_50 він намагався знайти на та біля терикону у наступні кілька днів, однак, безрезультатно. У справі саме ОСОБА_81 телефон. Диск з привітаннями ОСОБА_43 розробляла на його комп`ютері і він його потім знайшов і побачив: папка із текстом і зображенням: I сердечко ОСОБА_56 , з декількома файлами. Це було зворушливе відеозвернення ОСОБА_50 до ОСОБА_57 з поздоровленням з днем народження, із музичним супроводом, із слайд шоу, побажанням, освідченням у коханні, виготовлене ще раніше, у 2016 р.. Так як ОСОБА_43 дуже добре малювала, то вона намалювала тваринок, смайлики, ОСОБА_57 в образі воїна і він ці малюнки бачив у комп`ютері у папці « ОСОБА_56 ». Рішення ОСОБА_50 закінчити стосунки з ОСОБА_59 , віддати ці малюнки з огляду на те, що у неї починались серйозні відносини з ОСОБА_60 , було логічним. На той час ОСОБА_56 вже знав, що ОСОБА_43 зустрічається з ОСОБА_60 , так як у соцмережах ОСОБА_43 головним фото профілю у кінці червня 2016 р. виставила своє фото з ОСОБА_60 , і це стало загальнодоступним. З приводу цього йому вона сказала, що покохала ОСОБА_75 . Він також дізнався, що ОСОБА_45 виставив у Інтернет ті фото ОСОБА_50 , які вона пересилала ОСОБА_82 . Цивільний позов підтримує у повному обсязі. Винуватим особам просить обрати покарання у виді не менше 10 р. позбавлення волі, так як він не бачить каяття, не було вибачень. Під час дебатів потерпілий зазначив прохання обрати обвинуваченим максимальне покарання.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи допитаною 01.03.19 р., суду показала, що обвинувачених знає, стосунків немає. Вона з дочкою ОСОБА_83 з 2016 р. стали проживати у її матері бабусі ОСОБА_50 . Стосунки у неї з її єдиною дочкою були дуже близькими. Коли вона дуже хворіла, дочка її дуже підтримувала, постійно була поряд з нею. Після операції вона не може мати дітей. ОСОБА_43 її не засмучувала, оберігала від хвилювань, слухалась та завжди повідомляла, де вона є. Влітку 2010 р. ОСОБА_43 познайомилась з ОСОБА_49 , така як він проживає по сусідству - через два будинки. Катерина гралась з ОСОБА_49 та іншими дітьми і стосунки були приязними. Коли ОСОБА_43 дружила із ОСОБА_12 , то вона їй казала, що останньому вона подобалась; він їй пропонував зустрічатись, але вона відмовила, пояснивши це їй тим, що він був молодшим, нижчим і не її типу. У 2013 р. у таборі відпочинку через знайомство з ОСОБА_84 познайомилась з ОСОБА_59 братом ОСОБА_44 . Приїхавши з табору, ОСОБА_43 розповіла, що там познайомилась з хлопчиком, який їй дуже подобається, але він виїхав за кордон. Вони постійно переписувались то у «Скайп», то у «ВКонтакті», Стосунки спочатку були гарними і ОСОБА_43 була задоволеною та щасливою. Однак останнім часом вона помітила, що дочка стала незадоволеною, замкнутою; пояснила, що ОСОБА_45 наговорює на неї ОСОБА_82 ; що вона нікуди не ходить, а ОСОБА_45 каже, що вона ходить з іншими хлопцями і настроює ОСОБА_57 проти неї, а ОСОБА_85 - вірить, їй ні. З цього ОСОБА_43 дуже засмучувалась. Вони з ОСОБА_59 то сварились, то мирились. На її запитання ОСОБА_43 казала, що ОСОБА_56 пише в Інтернеті. Вона просила заблокувати ОСОБА_57 і не нервуватись. ОСОБА_43 з часом дослухалась та блокувала ОСОБА_57 і все було добре. Згодом ОСОБА_43 знову стала спілкуватись з ОСОБА_59 , нервувати, сказала, що той створив нову сторінку і пише їй. Вона бачила, що у ОСОБА_57 було декілька ніків: « ОСОБА_86 », « ОСОБА_87 », «Хайзенберг». Таке спілкування з перепискою продовжувалось близько року. Влітку 2014 р. ОСОБА_43 постійно була вдома без настрою, тому вона вирішила її розрадити і записати у табір відпочинку. Але ОСОБА_43 то погоджувалась, то відмовлялась, згодом пояснила це тим, що туди мав приїхати ОСОБА_56 . 9 й клас ОСОБА_43 закінчила з червоним дипломом і у 10 кл. більше уваги приділила навчанню, обрала професію та з 11 класу готувалась до вступу. У кінці грудня 2015 р. на початку 2016 р. ОСОБА_43 познайомилась із ОСОБА_88 . Відносини між ними були хорошими і ОСОБА_43 трохи повеселіла, на сайті з`явились їх спільні фото. У січні трапилось так, що ті фото, які ОСОБА_43 колись висилала ОСОБА_82 , потрапили в Інтернет. Катерина одного дня прийшла додому заплакана, сказала, що у школі скандал; що ті фото, які вона висилала ОСОБА_82 , бачив весь клас, школа; що її осоромили на всю школу. ОСОБА_43 плакала та переживала з того, що ці фото потрапили на розголос, що буде телефонувати вчителька та що їй соромно. Вона подивилась ці фото та сказала, що нічого особливого в них немає. ОСОБА_43 сказала, що ці фото виклав ОСОБА_56 . Потім ОСОБА_43 сказала, що ОСОБА_56 каже, що це зробив ОСОБА_45 ; що коли вона зустрічалась з ОСОБА_49 та просила, щоб він їх видалив з Інтернету, той сказав, що цього він не робив і нічого видаляти не буде. Тому вона вважає, що коли обвинувачені побачили, що ОСОБА_43 стала зустрічатись з ОСОБА_60 та не хоче спілкуватись з ними і не звертає на них уваги, то із заздрості зробили їй таку підлість. У ОСОБА_50 був дуже поганий зір через вроджену ваду, тому вона не бачила далі витягнутої руки. Це було виявлено у 2012 р.. ОСОБА_43 ходила у окулярах, у травні їй придбали нові сильніші лінзи, у яких вона ходила. Без окулярів чи лінз ОСОБА_43 бачила лише силуети, за все зачіплялась. У ОСОБА_50 була друга сторінка, створена нею в період сварки з ОСОБА_54 , щоб уникнути спілкування з ним. Вона знала про всі ОСОБА_79 сторінки. В неї вдома є ноутбук, яким вони з дочкою користувались спільно та без приховувань. ОСОБА_43 їй неодноразово показувала, як вона спілкувалась з ОСОБА_59 ; давала читати цю переписку, що була англійською мовою чи українські слова - англійськими літерами. Зокрема, коли дочка запитувала у ОСОБА_39 про фото і останній сказав, що їх виклав ОСОБА_45 виклав, ОСОБА_43 сказала, що після цього йому не вірить, що «як ви могли так зі мною поступити». Оскільки ОСОБА_43 мала вступати до вузу, і для проживання студентки потрібні були кошти, то вона після випускного, у червні поїхала на заробітки. Одного разу ОСОБА_43 по скапу повідомила їй, що пішла працювати, щоб менше обтяжувати її; заспокоїла та повідомила, що після роботи її зустрічає та проводить ОСОБА_62 . Востаннє з дочкою вона спілкувалась 31.07.16 р. по скапу. ОСОБА_43 показувала їй костюм, у якому вона і загинула; казала, що вступила до вузу і 04.08.16 р. мала з батьком поїхати у м. Львів. 01.08.16 р. вона чекала ОСОБА_89 дзвінка з приводу поїздки, але не дочекалась. О 23 год. 02.08.16 р. вона побачила, що телефонує ОСОБА_81 скап: ОСОБА_62 сказав, що пропала ОСОБА_43 , що вона вчора не ночувала вдома; що вона вийшла до ОСОБА_90 і зникла; що вони були у ОСОБА_91 , але він сказав, що ОСОБА_56 вже тиждень як поїхав. Її матір сказала, що викликали поліцію. Вона ж дозволила поліції взяти речі, щоб знайти ОСОБА_47 . Вона зрозуміла, що з ОСОБА_46 щось трапилось, так як остання ніколи так не поступала так, не зникала без попередження, її не нервувала і хвилювалась за неї з огляду на стан її здоров`я. У РП Їй стало зле і вона потрапила до лікарні. Коли її привели до тями, то на другий день вона поїхала в Україну, прийшла у поліцію. Вони за три дні розклеїли по місту в різних місцях листівки про зникнення ОСОБА_50 . Вона особисто розшукувала ОСОБА_47 у різних місцях, надіючись, що дочка жива, десь зачинена. Батько ОСОБА_50 шукав дочку в різних містах. На 10 й день пошуків вона звернулась до ворожки. Остання сказала, що її дочка вже давно мертва; що слід її шукати недалеко від дому у високій траві у лісопосадці, де небагато дерев. Вона відразу зателефонувала потерпілому ОСОБА_9 і повідомила про це. Останній тоді був на 10 шахті, але там нічого не знайшов, тому сказав, що їде на 3 шахту. Через годину потерпілий ОСОБА_9 зателефонував їй та повідомив, що знайшов ОСОБА_47 . Вона з великими зусиллями та за сторонньої допомоги змогла зайти на терикон 3 шахти, ОСОБА_47 вони знайшли за запахом. Коли вони знайшли ОСОБА_47 , вона бачила, як лежить дочка, її кросівки, костюм, подарований ОСОБА_60 , кофта була загорнута, одна нога підігнута, не було шиї, лежали погризені руки. Тіло було покладене, так як ОСОБА_43 лежала акуратно, тому вона вважає, що тіло не було кинуте внаслідок розгойдування, як про це вказано під час слідчого експерименту. Обличчя ОСОБА_50 вона не бачила. Свідок ОСОБА_78 сказав їй, що лице - прикрите волоссям. Коли прибула поліція, то вона залишилась під териконом, а потерпілий ОСОБА_9 на териконі. Телефон «Nomi i508» вона подарувала дочці за успішне закінчення школи. Після 1 2 місяців користування телефон зіпсувався і вони у червні його віднесли на ремонт, при цьому з телефону була вийнята сім - карти і карта пам`яті. До цього у ОСОБА_50 був ще один телефон не досить справний, тому ОСОБА_43 брала у своєї бабусі телефон для користування. Коли вона поїхала у Польщу, ОСОБА_43 забирала телефон з ремонту сама. Тому 01.08.16 р. мала місце переадресація. Вважає, що вбивство ОСОБА_50 було сплановане, так як неможливо було знати про попіл на териконі, яким було засипано та затерто кров. Крім того, з холоднокровністю було вийнято і оцінено карту пам`яті ОСОБА_50 і забрано. ОСОБА_92 було так, як на тих фільмах, які обвинувачені дивились. Зроблено так було тому, що ОСОБА_43 04.08.16 р. мала виїжджати до м. Львова, а перед тим вона виставила в Інтернеті своє з ОСОБА_60 спільне фото, що викликало заздрість з того, що вона вже має своє особисте життя і не боїться погіршення стосунків з ОСОБА_59 . Щодо міри покарання настоює на найсуворішому покаранні. Обвинувачені не каються, не вибачаються, хоча відібрали не лише життя її дочки, а й зламали її життя, так як вона дуже тяжко переносить втрату єдиної дочки, близької людини. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Крім того, винуватість обох обвинувачених стверджується наступними доказами, у т.ч. - письмовими та іншими доказами, що зібрані у кримінальному провадженні.

-протоколом огляду від 03.08.16 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 190 193), згідно з

яким в період з 02 год. 20 хв. по 03 год. 30 хв. було проведено такий у присутності свідка ОСОБА_93 у буд. АДРЕСА_3 .. У кімнаті на дивані виявлено, серед іншого, учнівську сумку, у якій є, зокрема, б/в лінзи контактні, окуляри; на столі - ноутбук марки «Леново» чорного кольору, що під`єднаний до Інтернету через Wi fi, IR адреса 19216811, IPV 4 192.168.103. У комп`ютері виявлено сторінку в мережі «ВКонтакті» « ОСОБА_94 », переписка за 31.07.16 р., 01.08.16 р. -відсутня, історія комп`ютера - видалена. Вилучено, зокрема, розчіску жіночу рожеву ОСОБА_36 , згорток із сторінки з учнівського зошита із пучком каштанового волосся, коробку від мобільного телефону марки «Nomi i508» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 ; зошит блокнот із зображенням зелених яблук з написом «Щоденник». Слів боротьби, крові, інших ознак насильства не виявлено;

- протоколом огляду речей від 15.11.16 р. (т. 6, а. с. 179 - 181), згідно з яким за участю

потерпілої ОСОБА_8 було оглянуто щоденник, вилучений під час огляду місця події 03.08.16 р. за місцем проживання свідка ОСОБА_93 як належний неповнолітній потерпілій ОСОБА_95 .. В останньому наявні рукописні записи та нотатки за період часу з 28.08.12 р. по 17.12.14 р.. На арк. 3 є запис про хлопця на ім`я « ОСОБА_45 » скорочено Ст./ ОСОБА_96 . На арк. 6 є запис: «Назар сказав, щоб я стала поганою…, розізлився…»; на арк. 8 є запис: «в таборі ми дуже зблизились…, я лягала йому на плече і обнімала його, а він мене…»; на арк. 9 є запис: «Я кажу - «Назар», чого ми не зустрічаємось?...» - дата написання 28.08.12 р.. На арк. 11 є запис: «… ОСОБА_45 ще 1 раз сказав, що любить мене …»; на арк.. 12 є запис: «… ОСОБА_45 сказав, що він і ОСОБА_97 хотіли поіздіватись наді мною, влюбити мене в нього, а потім тіпа «кинути» мене і сказати, що я жирна (бо перед тим ОСОБА_56 спитав ОСОБА_44 , а ОСОБА_45 в мене, що для мене буде саме обідне …»; на арк. 14 є запис: «…Ми гуляли з Ст. на териконі…» - дата написання 29.08.12 р.. На арк. 16 є запис: «… Я така зла на ОСОБА_98 ! Треба було їй сказати, що ми її кинули на териконі мамі ОСОБА_44 …» - дата написання 30.08.12 р.. На арк. 18 є запис: «…Назар з пацанами дивляться на мене. Я така йду з ОСОБА_99 і біля мене ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_65 . Інтересно, ОСОБА_45 ревнував?..», «… а тут як на зло, ОСОБА_102 каже «я розкажу все Назару»…», «… Альоша питає «хто такий Назар» і я кажу «мій хлопець»…» - дата написання 10.09.12 р.. На арк. 20 є запис: «Коли я говорила з Вікою, до мене ОСОБА_103 каже: «Ха ха, ти з Статуйой встрічаєшся», я кажу «Звідки ти знаєш?» - «То ти встрічаєшся, чи ні». «Єслі я тоді скажу, то ти всім розкажеш». «Нє, я нікому не скажу, то ти встрічаєшся з ним?». «Да»; на арк. 20 - 21 є запис: «…Про нас з ОСОБА_49 знають 4 класи, а точніше: половина нашого, весь 7 Б, 3 чоловіки з 9, і Вєнік…» - дата написання 11.09.12 р.; на арк. 67 є запис «… I love (у формі сердечка) Maxima…, «… я не можу його забути…» (без дати); на арк. 81 82 є запис: «… люблю ОСОБА_104 - дата написання 29.12.13 р.; на арк. 86 є запис: «… Той ночі ми переписувались про секс, як все могло бути. Я довірилась, розказала то, що нікому ніколи не могла сказати і хтіла, щоб це знав тільки він. Я на слідуючий день він скинув ту переписку ОСОБА_52 … ну збс …Та це не сама х… (нецензурна лексика) він ще скинув йому мої фотки…». «…Тоді якраз ОСОБА_45 приїхав до ОСОБА_105 і сидів з його сторінки « ОСОБА_106 » і писав мені. Ну ОСОБА_45 не може нормально писати і став бісити мене. Почалось з того, що він знову помутив написав «я не люблю тебе, в мене є друга», ну а потім ОСОБА_45 став писати … що ОСОБА_97 передає якщо ти будеш постійно обіжатись, то ми більше не будемо разом», я написала «ну вам» - «я пошутив». «… і він написав, що я страшна і кинув фотку з випускного. Да, ужасна я там вийшла, але як ОСОБА_97 міг дозволити йому таке написати…» «… Тоді я псіханула і кинула їх двох в чс. Це і був кінець…» - дата написання 09.07.14 р.; на арк. 87 є запис: «… ОСОБА_97 зробив мені I love u KATIA і коли їхав, сказав «я тебе люблю», а перед цим в 11 ночі втік до мене і ми обнімались…» - дата написання 17.12.14 р. (т. 6, а. с. 179 - 181);

Вказаним вище протоколами: огляду від 03.08.16 р. та огляду речей від 15.11.16 р., стверджуються показання свідків ОСОБА_93 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 що наведені нижче, в їх частині щодо проведення поліцією такої процесуальної дії та виявлення і вилучення речей, належних потерпілій ОСОБА_38 , інших предметів, з кімнати будинку по місцю проживання останньої.

При цьому суд, оцінюючи такий доказ як протокол огляду від 03.08.16 р., на предмет його допустимості, враховує, що при вилученні тих речей, що належали потерпілій ОСОБА_38 з будинку по місцю її проживання у своєї бабусі свідка ОСОБА_93 , була наявною згода останньої як власника будинку, потерпілої ОСОБА_8 на вчинення такої процесуальної дії. З цих мотивів суд не вбачає порушення вимог КПК України та підстав для задоволення клопотання сторони захисту про визнання такого доказу недопустимим.

Наведеними вище показаннями потерпілих батьків ОСОБА_36 та протоколом

огляду речей (щоденника ОСОБА_50 ) від 15.11.16 р. (т. 6, а. с. 179 - 181), стверджується та обставина, що на протязі досить тривалого проміжку часу їх неповнолітня дочка та обвинувачені були знайомі та спілкувались. З літа 2010 р. у певний проміжок часу ОСОБА_43 мала спілкування з обвинуваченим ОСОБА_12 , що переросло у підліткову симпатію останнього до ОСОБА_50 , вони освідчувались у коханні одне одному, а згодом ці стосунки розпались та вилились у довготривалі неприязні відносини з огляду на несприйняття ОСОБА_111 як свого хлопця, та загострились після виникнення з 2013 р. симпатії між ОСОБА_46 та обвинуваченим ОСОБА_54 та, ще більше, - після поширення у соцмережі фотознімків ОСОБА_50 , надісланих нею особисто ОСОБА_112 , у поширенні яких ОСОБА_43 обвинувачувала як ОСОБА_12 , так і ОСОБА_113 ..

Також на момент загибелі потерпілої ОСОБА_36 , відносини ОСОБА_50 та ОСОБА_39 не були незатьмареними; вони також, спочатку, перерісши у підліткову симпатію, згодом стали такими, коли вони освідчувались у коханні одне одному; періодично погіршувались то з ініціативи ОСОБА_39 , то з ініціативи ОСОБА_50 , то, як вважала ОСОБА_43 , - через втручання ОСОБА_12 та оговорення останнім її, з приводу чого вона ображалась на обох обвинувачених та скаржилась про це своїй матері потерпілій ОСОБА_8 ; на момент трагедії такі стосунки ОСОБА_50 із ОСОБА_54 , з огляду на подальше виникнення у ОСОБА_50 стосунків із ОСОБА_114 з грудня 2015 р. січня 2016 р. - вже набули характеру довготривалих неприязних, про що часткового ствердив у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_40 , зазначивши, що вони з ОСОБА_46 періодично, припиняли стосунки та бачили їх безперспективність, а також показали потерпілі, свідок ОСОБА_115 .. Крім того, як показав суду свідок ОСОБА_116 , безпосередньо перед трагедією ОСОБА_43 мала намір розірвати стосунки з ОСОБА_54 остаточно саме з власної ініціативи та давно йому казала саме про свій власний намір «розставити крапки над «і» у цих стосунках із ОСОБА_117 ..

Тому показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що задовго до моменту вбивства ОСОБА_50 їх стосунки набули стабільно рівного та дружнього характеру і такими були на момент вбивства ОСОБА_50 , у суду викликають сумнів.

Таким чином, наявність довготривалих неприязних відносин між обвинуваченими з одного боку та потерпілою ОСОБА_83 з другого, на момент вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, суд вважає доведеною.

Свідок ОСОБА_93 06.11.18 р. показала суду, що потерпілих знає, потерпіла ОСОБА_42 її внучка. Обвинувачених не знає. Потерпіла ОСОБА_42 останнім часом працювала і навчалась, була хорошою за характером, допомагала їй. Її внучка дружила з ОСОБА_60 . У день, коли її внучка зникла у липні чи серпні 2016 р., вона була вдома. Вона, вийшовши з будинку на вулицю, побачила біля будинку у тіні постать людини, але побачила, що йде внучка, і вони стали з нею спілкуватись. Внучка прибігла додому біля 11 вечора, поговорила з нею, поспішала і щось шукала у своїх речах у тумбочці у своїй кімнаті, де її книги; сказала, що має зустрітись з кимось, щось комусь передати і побігла, сказавши, що вона не надовго, щоб вона не переживала, що до чужого вона не виходить. Внучка була радісною, дуже веселою, щасливою у зв`язку з півріччям стосунків з ОСОБА_60 , взаємними подарунками. Тоді вдома внучка пробула біля 15 хв. і побігла з пакетом у руках. Що було у цьому пакеті, вона не знає. Внучка була одягнена у шортах, футболці, накидці, кросівках, мала із собою лише телефон. До кого конкретно тоді вийшла внучка, вона не знає, але зрозуміла, що внучка пішла до ОСОБА_75 , щоб щось йому передати, тому вона зайнялась своїми справами, а так як вона була з нічної зміни, то лягла відпочивати. Внучку проводжав, зустрічав, зазвичай, ОСОБА_62 . Внучка їй казала, щоб вона не хвилювалась, що вона сама не ходить, що ОСОБА_62 її проводжав, зустрічав. Вона вважала, що внучка постійно з ОСОБА_60 . Коли у її внучки телефон був поламаний, вона просила покористувалась її телефоном на час ремонту свого, і вставляла у її телефон свою карточку. СМС приходили з телефону внучки на її телефон. У день зникнення ОСОБА_43 вже біля тижня як віддала їй її телефон. Через день після цього ОСОБА_62 з невідомого номера подзвонив на її телефон, та запитав, чи це ОСОБА_43 . Вона відповіла, що ні. Тоді він попросив покликати ОСОБА_47 , запитав, де вона. Вона сказала, що ОСОБА_43 - з ОСОБА_60 . На це він сказав, що він ОСОБА_62 , та що ОСОБА_50 з ним немає; що ОСОБА_43 виходила до колишнього хлопця. Вона запитала, як же так, адже ОСОБА_118 пішла до нього. Тоді ОСОБА_62 прийшов і сказав, що він телефонує, але ОСОБА_43 не бере слухавку. Увечері приїхали і сказали викликати поліцію, так як по дорозі, коли вони йшли, то ОСОБА_118 переписувалась СМС із свого телефону; пішла до свого колишнього хлопця і мала передати щось останньому; що ОСОБА_50 немає, що вони з другом її шукали, ходили до колишнього ОСОБА_89 хлопця, з яким вона спілкувалась по телефону; що у будинку була метушня, що там навіть хотіли втекти чи виплигнути з вікна; що ОСОБА_43 зникла. Колишнього хлопця внучки, про якого казав ОСОБА_62 , вона тоді не знала, згодом - дізналась, що ОСОБА_43 спілкувалась із сусідом. З ним спілкувалась разом навчалась із сусідом. Коли прийшов ОСОБА_62 із своїм другом, присутнім був також її син ОСОБА_68 . ОСОБА_43 користувалась постійно окулярами чи лінзами, без чого не обходилась і знімала їх лише на ніч. Без них ОСОБА_43 бачила на відстань витягнутої руки. Огляд її будинку поліцейські проводили з її згоди. Під час огляду було знайдено ОСОБА_79 окуляри і лінзи, було вилучено її одяг, сумку, складено документ. У кімнаті ОСОБА_50 був комп`ютер, яким вона користувалась того дня. Їй було відомо, що внучка бувала і поспілкувалась з друзями на зупинці неподалік від будинку.

Свідок ОСОБА_119 06.11.18 р. показав суду, що потерпілих знає, потерпіла ОСОБА_42 його племінниця. З потерпілою ОСОБА_83 він проживав у одному будинку. Востаннє він бачив останню у понеділок у темну пору доби 01.08.16 р. - коли зайшов у будинок, а вона - побігла у свою кімнату. Як і коли саме вона виходила з будинку, він не бачив. На другий день, коли він був на подвір`ї, у темну пору доби до нього вибігла його матір свідок ОСОБА_93 - і сказала, що ОСОБА_43 зникла. Вони стали телефонувати, щоб зв`язатись з ОСОБА_46 . Прийшов хлопець ОСОБА_50 ОСОБА_62 і казав, що не може з нею зв`язатись і треба телефонувати до поліції. Катерина користувалась комп`ютером, телефоном. У його присутності ОСОБА_62 з другом шукали у комп`ютері на сторінці ОСОБА_50 інформацію про те, чи вона переписувалась з кимось, чи з ким могла зустрітись. Дивились переписку ОСОБА_50 увечері 2 числа до приїзду поліції. Заходили на відкриту сторінку ОСОБА_50 « ОСОБА_51 ». При цьому він чітко бачив, що при цьому вони не знищували і не додавали інформацію. Куди могла подітись ОСОБА_43 , йому не було відомо. Про те, де та коли було знайдено ОСОБА_47 , йому повідомила його сестра потерпіла ОСОБА_8 .. Катерина завжди ходила у лінзах або у окулярах, так як мала поганий зір. Поліцією у будинку було проведено огляд, складено документ щодо вилученого. Серед речей ОСОБА_50 було знайдено окуляри, лінзи. З ОСОБА_60 у ОСОБА_50 останнім часом були дуже близькі стосунки. Про стосунки обвинуваченого ОСОБА_12 з ОСОБА_46 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_108 в суді 08.11.18 р. показала, що вона перебуває у тісних стосунках з братом потерпілої ОСОБА_8 , дядьком потерпілої ОСОБА_36 свідком ОСОБА_120 .. Вона знала потерпілу ОСОБА_121 .. Остання активно навчалась, часто користувалась комп`ютером; мала дуже поганий зір і постійно користувалась чи окулярами, чи лінзами. Вона приходила до них в гості біля 2 р. на тиждень і спілкувалась з ОСОБА_46 за 2 3 дні до зникнення останньої. У той день, коли з`ясувалось, що зникла ОСОБА_43 , - увечері, біля 11 год., 02.08.16 р. - вона прийшла в гості до свідка ОСОБА_107 тоді ж його матір сказала про це. Додому до ОСОБА_50 прийшли свідки ОСОБА_122 , ОСОБА_123 і запитували у свідка ОСОБА_93 , де ОСОБА_43 , коли її востаннє бачили і так як бабуся сказала, що не знає, де ОСОБА_43 , сказали викликати поліцію. Потім вони відлучались, орієнтовно, на 15 хв.. Мирон казав присутнім, що бачив переписку ОСОБА_50 з ОСОБА_124 у телефоні ОСОБА_50 ; що там було зазначено, що вони мали зустрітись ще в ту ніч з 01 на 02 серпня 2016 р., коли він провів її додому; запропонував подивитись на комп`ютері, чи є там ця переписка і показати її. Він у її та свідків ОСОБА_125 присутності зайшов з комп`ютера (ноутбука) на сторінку ОСОБА_50 , яка була відкритою, але там у діалогах переписки ніякої не було. При цьому ні ОСОБА_62 , ні ОСОБА_126 у комп`ютері нічого не видаляли. Вони зателефонували матері ОСОБА_50 , яка на той час була у РП; повідомили, про зникла ОСОБА_43 ; викликали поліцію. Поліція допитувала всіх з приводу того, хто коли востаннє бачився з ОСОБА_46 . Під час огляду кімнати ОСОБА_50 вона перебувала у веранді будинку.

Свідок ОСОБА_123 03.01.19 р. показав суду, що потерпілих він знає і має з ними хороші стосунки, обвинувачених - знає заочно. Потерпілу ОСОБА_37 він знав і вони були найкращими друзями з 6 кл. (2010 2012 р. р.). Увечері о 22 год. 30 хв. - 23 год. 02.08.16 р. з ним зв`язався свідок ОСОБА_116 і повідомив про зникнення потерпілої ОСОБА_36 , яка на той час була його дівчиною; запідозрив, що вона у нього вдома, так як він та свідок ОСОБА_116 були найближчими для ОСОБА_50 людьми. Він сказав, що її у нього немає. Через 15 хв. ОСОБА_62 написав йому у телефоні, що ОСОБА_43 мала зустрітись з ОСОБА_117 .. Вони домовились зустрітись неподалік його будинку, зрозуміли, що ОСОБА_43 зникла, не бере слухавку, не відповідає на СМС; стали хвилюватись і спільно вирішили її шукати - пішли до будинку бабусі потерпілої ОСОБА_36 , де остання проживала. Була думка, що, можливо, потерпіла ОСОБА_42 ображена і не хоче виходити на зв`язок. Бабуся потерпілої ОСОБА_36 відчинила їм двері, на їх запитання про те, чи є ОСОБА_43 вдома, повідомила, що останньої немає і вона гадала, що ОСОБА_43 - у ОСОБА_127 . Тоді вони зрозуміли, що щось не так; була викликана поліція. У будинку, де проживала ОСОБА_43 , була бабуся ОСОБА_50 , її брат та його дівчина. Вони зайшли та повідомили, що ОСОБА_43 зникла. Вони зайшли у кімнату ОСОБА_50 і мали намір у ноутбуці ОСОБА_50 знайти інформацію, так як знали про переписку останньої з ОСОБА_117 .. Пароль не виявився потрібним, так як ноутбук був відкритим, увімкненим, був у сплячому режимі - екран був темним. Із сторінки «Вконтакті» ніхто не виходив. Вони зайшли на сторінку ОСОБА_50 у мережі «Вконтакті», заходили у «Facbook», Skype, Mail.Ru. Вони шукали переписку ОСОБА_50 з ОСОБА_54 , так як знали, що ОСОБА_43 мала зустрітись з останнім на прохання ОСОБА_39 , і провести вечір востаннє, а після цього - зникла, тобто, пов`язавши ці події. Однак ця переписка була видалена і знайти її не вдалось; остання активність була піврічної давнини. Вони у переписці ОСОБА_50 нічого не дописували. З комп`ютером тоді контактував він, брат ОСОБА_50 та свідок ОСОБА_128 .. Він зі свідком ОСОБА_114 вирішили пройтись по найближчих біля будинку місцях, де вони бувалим раніше, так як останній відразу йому повідомив, що у той вечір 01.08.16 р. - потерпіла ОСОБА_129 мала зустрітись з обвинуваченим ОСОБА_54 , про що про сама йому сказала і він особисто бачив у телефоні переписку, яка пропала після цього; що він поїхав у Польщу, а повернувшись, став телефонувати та писати до ОСОБА_50 . Після того, як вони сходили до зупинки біля терикону шахти № 3, нічого не знайшли, він написав обвинуваченому ОСОБА_12 , так як знав, що ОСОБА_40 , приїжджаючи, жив у ОСОБА_12 ; а якщо ОСОБА_40 мав зустрітись з ОСОБА_46 , то ОСОБА_12 мав знати. Зайшовши з телефону у соцмережу «Вконтакті», він запитав ОСОБА_12 , чи є ОСОБА_40 вдома. Обвинувачений ОСОБА_12 повідомив, що той поїхав ще тиждень тому. Ця переписка з його телефону зникла лише нещодавно. Після цього вони вирішили все таки піти до будинку обвинувачених, так як він знав, де проживає ОСОБА_12 йому показувала потерпіла ОСОБА_130 .. Підійшовши до будинку, вони у одному з вікон, що виходять на вулицю, побачили світло, подібне до світла від екрана ноутбука. Він увімкнув ліхтар у телефоні та став блимати у вікно саме цієї кімнати, щоб не будити дорослих у пізню пору. Після цього він побачив метушню у цій кімнаті так, ніби щось сталось; було видно миготіння чорних силуетів кількох осіб. Після цього обвинувачений ОСОБА_12 , підійшовши до вікна і побачивши їх, став вилазити до них з будинку через вікно, відчинивши його і навіть поставив одну ногу на підвіконня, але потім зачинив вікно і вийшов через двері. Відбулась нетривала розмова про те, чи є ОСОБА_40 , чи зустрічався він з ОСОБА_46 . Обвинувачений ОСОБА_12 заперечував, казав, що неможливо, щоб вони зустрічались; що такою інформацією він не володіє, так як ОСОБА_40 давно поїхав. Він зауважив, що обвинувачений ОСОБА_12 вів себе знервовано, так як постійно походжав, мав збентежений, нервовий вигляд. Він сказав обвинуваченому ОСОБА_12 не лягати спати, так як вони, мабуть, прийдуть цього вечора із поліцією. Після цього вони пішли до будинку бабусі ОСОБА_50 , куди прибула поліція. ОСОБА_43 користувалась телефоном марки «Номі» чорного кольору з паролем, так як утримувалась від надання іншим, у т. ч. - йому - доступу до телефону як чогось свого особистого; із сім картою, з флешкою, з функцією блокування. Після цього тривали пошуки і 12 числа він дізнався про те, що ОСОБА_47 знайшли на териконі. Катерина мала одні лінзи, мала окуляри, без окулярів чи лінз бачила дуже погано та почувалась некомфортно; користувалась вона, як він пригадує, лінзами. Під час огляду кімнати ОСОБА_50 поліцією він був присутнім. Поліція дивилась рюкзак, одяг ОСОБА_50 , просили коробку від телефону. Йому зі слів ОСОБА_50 відомо, що вона з ОСОБА_54 за 2 3 р. зустрічалась 2 3 рази; коли останній приїжджав, то вона виходила до нього гуляти; вони познайомились через ОСОБА_12 .. Із ОСОБА_54 він раніше спілкувався у соцмережах кілька разів: коли той чимось образив ОСОБА_47 , а він заступався; під час спілкування той повідомляв про покупку комп`ютера, про ігри, політику, при цьому часто використовував слово «сатана». ОСОБА_131 мав кілька ніків, зокрема: « ОСОБА_132 », « ОСОБА_133 ». Зі слів ОСОБА_50 , її фото, які вона надсилала (скидала) безпосередньо ОСОБА_112 , були опубліковані у соцмережі «ВКонтакті» у групі «Пліткарка. Нововолинськ» анонімно, але як вона припускала, ОСОБА_12 ; що їй ОСОБА_40 повідомив, що ОСОБА_12 з його телефону сам перескинув собі ці фото. ОСОБА_43 казала йому, що вподобала ходити усамітнюватись на териконі шахти № 3, де, як він сам вважає, досить гарне і відвідуване людьми місце; що на териконі чи біля терикону вона була з ОСОБА_54 ; що вона була на териконі із ОСОБА_12 ; що ОСОБА_40 її інколи ображав, зустрічався з її подругами; що вона припускає, що ОСОБА_12 хоче їх посварити з ревнощів; що ще вона зустрічалась з ОСОБА_54 на лавочці біля терикону у вечірню пору доби так як останнього не випускали з дому. На терикон веде доступна для ходи стежка. Катерина вела щоденник, куди записи робила зрідка та доступу до якого він не мав. Він вважає, що стосунки ОСОБА_50 з ОСОБА_54 зійшли на нуль, однак, безпосередньо перед подією відновились з ініціативи обвинуваченого ОСОБА_113 ..

Свідок ОСОБА_116 в суді 08.11.18 р. показав, що потерпілих знає. З потерпілою ОСОБА_83 він познайомився на Новий 2016 р. і вони стали зустрічатись. ОСОБА_43 завжди казала правду, у них були хороші відносини. ОСОБА_43 мала намір вступити до вузу. ОСОБА_43 зникла з 01 на 02 серпня 2016 р..01.08.16 р. ОСОБА_43 ночувала у нього сама, так як він їздив у РП. Коли він повернувся, то вони пішли гуляти, він подарував їй спортивний костюм шорти, футболку і рожеву майку. ОСОБА_43 сказала, що їй потрібно йти додому. В той день та увечері, коли він її проводжав, наярювали дзвінки, їй писали, тому він запитав, хто це. Вона сказала, що це ОСОБА_134 брат ОСОБА_44 , що «він її «задовбав», «скільки можна наярювати, сказала ж, що зараз буду, що ти дзвониш?; «Сказала ж, що в 11 вийду!». На СМС, що надходили, ОСОБА_43 не реагувала. Ще раніше, до 01.08.16 р., коли вона ночувала у нього, то вночі переписувалась з ОСОБА_59 і показувала йому цю переписку у телефоні. Ім`я ОСОБА_57 у переписці було зареєстровано як «Хайзенберг», а ОСОБА_50 « ОСОБА_94 ». ОСОБА_43 сама і давно йому казала, що хоче розставити крапки на «і», віддати ОСОБА_135 всі малюнки та диск. Ці малюнки він раніше бачив вдома у ОСОБА_50 у її кімнаті ОСОБА_43 їх йому показувала це були її дівочі малюнки; на диску було привітання з днем народження від ОСОБА_136 , вона увімкнула йому його для перегляду. Між ОСОБА_46 та ОСОБА_59 раніше були стосунки, але коли він зустрічався з ОСОБА_46 , йому це не подобалось. Катерина мала і другу сторінку, фейкову сторінку з іншим іменем, що використовувалась нею для спілкування з ним. 01.08.16 р. коли він її проводжав, вона сказала, що після того, як він її проведе додому, вона піде до ОСОБА_57 і віддасть йому це все, зустрінеться на 5 10 хв.. Вони біля 23 год. підійшли до ліхтаря біля будинку ОСОБА_50 , де завжди прощались, постояли. На телефон ОСОБА_50 все наярювали і вона казала, що це - ОСОБА_56 . Він бачив, як вона відкрила хвіртку і пішла до будинку. Від будинку ОСОБА_50 є також інша хвіртка. Разом з ОСОБА_46 він 01.08.16 р. не гуляв у районі шахти № 3. Він пішов додому, так як зранку мав їхати у РП. Катерина мала після повернення із зустрічі з ОСОБА_59 повідомити його, але він ліг спати. Місце зустрічі ОСОБА_50 з ОСОБА_59 йому відомим не було. Коли він 02.08.16 р. повернувся в Україну, то дотелефонуватись до ОСОБА_50 не міг, вона трубки не піднімала; потім - біля обідньої пори - переадресація пішла на телефон її бабусі. Біля 5 год. він зателефонував і бабуся ОСОБА_50 сказала, що останньої вдома немає і що вона вважала, що ОСОБА_43 - ночує у нього. Розпочалась паніка. Він зателефонував до свідка ОСОБА_110 , та запитав, чи ОСОБА_43 - у нього. Той - заперечив. Вони вирішили зустрітись і пішли до ОСОБА_61 бабусі. Останній він сказав про намір ОСОБА_50 вийти на 5 10 хв.. Вони ходили до зупинки, де, як йому казала ОСОБА_43 , вона любить сидіти. Зупинка це було місце, де раніше ОСОБА_43 зустрічалась з ОСОБА_59 у пізню пору, так як ОСОБА_57 старші до ОСОБА_50 не пускали. ОСОБА_43 казала, що ОСОБА_56 міг вийти лише коли всі заснуть. Свідок ОСОБА_123 запропонував піти до ОСОБА_44 , так як він повідомив, що ОСОБА_43 йому казала, що має вийти до ОСОБА_57 , який - проживав разом з ОСОБА_49 . Вони підійшли до будинку останнього і свідок ОСОБА_123 став світити ліхтариком у вікно, що виходило на вулицю. У цьому вікні було видно світло від комп`ютера, так як було темно - біля 22 год.. Виглянув ОСОБА_45 . Вони сказали йому, щоб той вийшов поговорити. Назар погодився і вийшов до хвіртки. Вони запитали у останнього, де ОСОБА_43 , і той з усмішкою сказав, що «нагуляється і прийде». При цьому ОСОБА_45 був дуже збентеженим, що було видно з того, що він за хвірткою стрибав з місця на місце, ходив туди сюди, з боку в бік, вів себе неспокійно: то скакав, то зіскакував із сходинки на паркані. Коли вони запитали, чи є ОСОБА_56 , ОСОБА_45 сказав, що - ні, що той вже поїхав тиждень тому. Але у вікні, куди вони світили ліхтариком, була тінь, про яку він потім говорив із свідком ОСОБА_137 .. Ця зустріч тривала 10 15 хв.. Після розмови вони пішли додому до ОСОБА_50 , щоб подивитись переписку у «ВКонтакті», так як він бачив, що переписка на телефоні була. При цьому були присутніми бабуся, брат ОСОБА_50 , та дівчина останнього, свідок ОСОБА_115 .. Комп`ютер (ноутбук) був у кімнаті ОСОБА_50 , був увімкненим, хоча екран не світився. Але переписки вони не знайшли. В той вечір вони досліджували справжню сторінку ОСОБА_50 , а фейкову через декілька днів. Його знання комп`ютера - на рівні користувача. Потім вони викликали поліцію. Він був присутнім при обшуку будинку, де жила ОСОБА_43 . Поліція вилучила блокнот, сумку ОСОБА_50 , у якій були і лінзи, і окуляри. Катерина користувалась телефоном марки «Номі», на якому був невідомий йому пароль. У телефоні ОСОБА_50 була флешка. ОСОБА_43 мала дуже поганий зір і бачити без окулярів, лінз не могла, мала 1 пару лінз і окулярів. 01.08.16 р. вдень ОСОБА_43 була у лінзах. Підстав для оговорення обвинуваченого ОСОБА_39 з огляду на те, що до нього того вийти ОСОБА_43 , у нього немає. Він обвинуваченого ОСОБА_39 до ОСОБА_50 не ревнував, так як останній був десь далеко, хоча це було неприємно. Старий телефон ОСОБА_50 був у ремонті, а користувалась вона новим. Про відносини між ОСОБА_46 та ОСОБА_49 йому відомо, що вони були не дуже добрими через шкільну сварку за фотографії. ОСОБА_43 казала, що має неприязнь до останнього; колись показала, де той проживає; казала, що він кинув її особисті фотографії у групу. Коли він запитав ОСОБА_50 , чи йому слід поговорити з ОСОБА_49 , то вона сказала не чіпати його. ОСОБА_43 казала, що ОСОБА_56 міг поміняти багато ніків, що на зв`язок з ним можна було вийти лише ввечері чи вночі. 04.08.16 р. він з потерпілим ОСОБА_9 заходив додому до ОСОБА_12 , так як він повідомив батькові ОСОБА_50 , що вона виходила до ОСОБА_57 . Потерпілий запитував, де ОСОБА_56 , а мати ОСОБА_12 почала погано відгукуватись про ОСОБА_47 .

Показаннями свідків ОСОБА_93 , ОСОБА_107 , достеменно стверджується та обставина, що потерпіла ОСОБА_42 , прийшовши додому увечері 01.08.16 р., через короткий проміжок часу - о 23 год. - поспішно вибігла з будинку, повідомивши, що йде не надовго, та має щось комусь віддати; однак, більше не повернулась. Вони повністю співвідносні, не суперечать одні одному, знаходять своє ствердження і у показаннях потерпілих, свідків ОСОБА_109 та ОСОБА_110 , - частково стверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що ОСОБА_43 , вийшовши о 23 год. 01.08.16 р. з дому до нього, передавала йому те, що планувала передати малюнки та диск з привітанням.

На користь тієї обставини, що потерпіла ОСОБА_42 о 23 год. 01.08.16 р. виходила з будинку до знайомої їй особи, а саме: ОСОБА_39 , маючи при собі лише свій телефон, файл з малюнками та диском, при цьому - не мала наміру на тривалу чи віддалену від будинку прогулянку, свідчать як показання свідка ОСОБА_93 , ОСОБА_109 у тій їх частині, що ОСОБА_43 запевняла про коротку 5 10 хв. зустріч з ОСОБА_54 , так і обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що при їх з ОСОБА_46 зустрічі о 23 год. 01.08.16 р. вона мала із собою саме ці предмети, не мала лінз чи окулярів, тобто, маючи вади зору у темну пору доби вийшла з будинку без лінз, якими користувалась за станом здоров`я щоденно, навіть у світлу пору доби, не плануючи тривалої подорожі на терикон.

Як вбачається з протоколу огляду від 03.08.16 р. (т. 1, а. с. 190 193), в період з 02 год. 20 хв. по 03 год. 30 хв. у буд. АДРЕСА_3 , у кімнаті на дивані виявлено та вилучено, серед іншого, б/в лінзи контактні, окуляри у учнівській сумці.

Тому показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що саме ОСОБА_43 запропонувала йому о 23 год. 01.08.16 р. вирушити на прогулянку на терикон шахти № 3, судом оцінюються критично.

Суд вважає, що ініціатива піти на терикон шахти № 3 у таку пізню пору належала обвинуваченому ОСОБА_112 і була направлена на заманювання потерпілої ОСОБА_36 у пізню пору у безлюдне місце із злочинними намірами, з використанням відомого обвинуваченому ОСОБА_112 ставлення ОСОБА_50 до місця на верхівці терикону як до «їх» з ОСОБА_54 місця.

Такий висновок суд робить з огляду на те, що ОСОБА_43 заявляла свідкові ОСОБА_138 про бажання лише віддати малюнки та диск ОСОБА_112 та розірвати з останнім стосунки увечері 01.08.16 р.; перед трагедією при спілкуванні із свідком ОСОБА_139 . Катерина казала про те, що, несподівано для неї ОСОБА_40 , який казав, що її вже не кохає та не бажає її бачити, став твердити їй про своє кохання, його дзвінки про зустріч увечері 01.08.16 р. носили настирливий характер.

Показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що він увечері 01.08.16 р. не здійснював настирливих дзвінків чи повідомлень на мобільний телефон ОСОБА_50 перед їх зустріччю того ж вечора біля її будинку, і що свідок ОСОБА_116 за такі сигнали міг прийняти надіслання ним ОСОБА_48 смайликів з огляду на те, що ОСОБА_43 певний проміжок часу 01.08.16 р. не виходила на зв`язок з ним, суд оцінює критично.

Так, свідок ОСОБА_116 показав, що ОСОБА_43 не тільки показувала йому її переписку з ОСОБА_54 про зустріч, а й повідомляла його про свою майбутню зустріч із ОСОБА_54 , у його присутності останній настирливо телефонував та писав на її мобільний телефон, про що йому також з роздратуванням повідомляла ОСОБА_140 . Катерина.

Суд враховує також, що показання потерпілого, свідків ОСОБА_93 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_110 , ОСОБА_109 щодо часу приходу потерпілої ОСОБА_36 додому увечері 01.08.16 р., часу та мети її виходу з будинку о 23 год. 01.08.16 р.; часу виявлення того, що вона вдома відсутня та не виходить на телефонний зв`язок, повністю співпадають, є логічно взаємодоповнюючими, не суперечать одні одному, повністю підтверджуються іншими, у т. ч. - письмовими доказами у справі.

Так, як показала суду свідок ОСОБА_93 , її внучка 01.08.16 р. прибігла додому біля 11 вечора, поговоривши з нею, поспішно щось шукала у своїх речах у тумбочці у своїй кімнаті та сказала, що має зустрітись з кимось, передати щось і побігла з пакетом у руках, з телефоном, сказавши, що вона не надовго, та щоб бабуся не переживала.

З огляду на показання свідка ОСОБА_109 , який показав, що ОСОБА_43 мала намір увечері 01.08.16 р. зустрітись саме із обвинуваченим ОСОБА_54 та передати йому малюнки та диск з привітанням; показання свідка ОСОБА_93 у тій їх частині, що ОСОБА_43 не могла вийти увечері з будинку до когось незнайомого і повідомила їй, що вона йде не надовго, має комусь щось віддати, суд приходить до висновку, що ОСОБА_43 вийшла о 23 год. 01.08.16 р. з дому саме на зустріч до обвинуваченого ОСОБА_39 з файлом з малюнками та диском у руках, та з телефоном, чого сам обвинувачений ОСОБА_40 не заперечує.

Оскільки обоє обвинувачені є двоюрідними братами та в силу таких своїх родинних відносин проживали певний проміжок часу у одній кімнаті, в перших числах серпня 2016 р. ОСОБА_40 мав від`їжджати з України, їх стосунки з ОСОБА_46 мали характер довготривалих неприязних, їм обом було відомо про схильність ОСОБА_50 бувати на териконі, незадовго до трагедії ОСОБА_43 оприлюднила своє фото із своїм новим обранцем свідком ОСОБА_114 , суд робить висновок про те, що обвинувачені свідомо та настирливо добивались того, щоб ОСОБА_42 увечері 01.08.16 р. вийшла з дому на зустріч з ОСОБА_54 і це входило у їх план розправи з нею.

Суд вважає доведеною ту обставину, що потерпіла ОСОБА_42 о 23 год. 01.08.16 р. вийшла з будинку без наміру тривалої прогулянки поза містом, у т. ч. на терикон шахти № 3, саме до ОСОБА_39 та на його настійну вимогу, а не за своєю власною ініціативою.

Свідок ОСОБА_141 04.01.19 р. показала суду, що потерпілого знає у зв`язку зі справою, обвинувачених візуально. 01.08.16 р. вона йшла з роботи з Нововолинської швейної фабрики, що по вул. Островського, після другої зміни, у яку вона вийшла вперше після відпустки, та яка закінчилась о 23 год. 20 хв.. Вона вимкнула машинку, підмела на робочому місці, не переодягалась. Тоді її не зачекали і вона боялась йти сама. Коли вона виходила з приміщення, на фабричному годиннику було 23 год. 20 хв.. Коли вона виходила вже з дверей приміщення, то почула голоси людей більше жіночий, рідше чоловічий - зі сторони вулиці, що примикає до вул. Островського, і побачила людей, які йшли паралельно її рухові. Освітлення на тій ділянці дороги, де перебували ці люди біля прохідної - від ліхтаря над прохідною - нормальне. Там ще стояв автомобіль із увімкненими фарами. Відстань між дверима приміщення та дверима прохідної біля 12 15 м. Відстань від приміщення до паркану біля 5 6 м.. За парканом пролягає дорога. Найменша відстань між нею та цими людьми складала до метра. Коли вона виходила з прохідної, то перетнулась з молодими людьми - підлітками, які йшли повз неї зліва: хлопцем, дівчинкою та ще одним хлопцем, який йшов трохи далі. Першим ішов обвинувачений ОСОБА_12 , за ним - на відстані біля 50 см позаду ішла ОСОБА_43 , а позаду трохи далі обвинувачений ОСОБА_142 .. Дівчинка з хлопцем, який був нижчим за зростом і ішов ближче до неї обвинуваченим ОСОБА_12 - нахилившись, щось розглядали і розмовляли. Дівчина розмовляла багато, щось пояснювала, жестикулювала та щось показувала лівою рукою. Розмови вона не чула, але це була не суперечка і не жарти. При цьому вона ледве не стикнулась з іншим хлопцем обвинуваченим ОСОБА_12 .. В цей момент дівчина знаходилась поруч зліва від нього. В цей момент обвинувачений ОСОБА_12 ішов на відстані біля 50 см за дівчиною зліва. Вона ж їх бачила - збоку. В той момент ніяких речей у них вона не бачила. Вони рухались до вугла приміщення прохідної, що на відстані біля 15 20 м по дорозі. Їй потрібно було повертати наліво у той бік, звідки вони йшли. В той момент, коли вона призупинилась, хлопці і дівчина продовжували йти далі у такому ж порядку. Дівчина мала не худе, з вилицями обличчя; на голові волосся видно не було, так як була накинута кофточка; ноги були голі, були шорти, кросівки. Обвинувачений ОСОБА_12 був одягнений у коротких шортах чи бріджах. Обвинувачений ОСОБА_40 був одягнений у вітровку кавового кольору, під якою ще був якийсь одяг, і чорні штани, схожі на плащівку, мав спортивну статуру; його взуття за парканом та травою газону вона не бачила. Обвинуваченого ОСОБА_12 вона бачила в обличчя справа і бачила його ззаду, коли він йшов, трохи сутулячись. На даний час порівняно з тим, коли вона їх побачила - обвинувачений ОСОБА_12 та особливо ОСОБА_40 схудли. Обвинувачений ОСОБА_12 тоді був коротко пістриженим і мав досить великого чуба, зачесаного направо, а обвинувачений ОСОБА_40 був пострижений і спереду волосся стояло під «площадку» чи «бокс». Обвинувачений ОСОБА_12 мав світліше волосся, ніж обвинувачений ОСОБА_40 , волосся у якого було темним. Каптурів ні у кого з них не було. В даний час у залі судового засідання вона відмітила, що обвинувачені майже однакові за зростом, у обвинуваченого ОСОБА_12 волосся - світліше, ніж волосся обвинуваченого ОСОБА_113 .. Про те, що ця дівчина потерпіла ОСОБА_42 їй стало відомо після того, як на фабриці всіх опитувала поліція. Раніше вона її не бачила, а на оголошення, що були у місті, особливої уваги не звертала і про те, що ОСОБА_43 розшукується, не знала. Коли вони доходили до прохідної, повернули, а дівчина з хлопцем стали йти поруч, то вона побачила, що між ОСОБА_46 і обвинуваченим ОСОБА_12 був чорний пакет - «майочка» біля 35 - 40 см довжиною і з чимось не дуже важким; він не був наповненим та з нього нічого не виднілось. Хто саме ніс пакет, вона не бачила, так як вони близько (біля 50 см до метра) йшли один біля одного. Але вже коли ОСОБА_43 стояла, то вона бачила, що у неї у руках - нічого не було. Вони йшли швидко, поспішаючи, пройшли, завернули за кут прохідної і зупинились. Дорога направо за прохідною веде до терикону шахти № 3. Той хлопець, який ішов трохи далі за ними у стороні, відстаючи на пару кроків, мовчав. Він повернувся назад там, де якраз більше світла було - нахилився, щось невелике підняв і лівою рукою поклав у внутрішню ліву кишеню вітровки. Тоді обвинувачений ОСОБА_12 окликнув обвинуваченого ОСОБА_39 : «Чи ти довго?», та той відповів, що йде. Голос того хлопця, який окликав тонший, а того, який щось клав у курточку чуть грубший. Вона тоді стояла - на пару хвилин затримавшись, а обвинувачений ОСОБА_40 , знаходячись на відстані 8 10 м від неї, підняв голову і, повернувшись до неї передом, подивився на неї злим, нехорошим поглядом. Їй стало моторошно. Вона повернулась та пішла. Той хлопець, що був ближче до неї і до дівчини, нижчий за зростом обвинувачений ОСОБА_12 .. Саме він зупинився і стояв певний час з дівчиною на куті прохідної, де вони зупинились, нахилились і на щось дивились. Інший хлопець обвинувачений ОСОБА_40 відставав на крок від них позаду, відійшов, став біля невеликого паркана, коли щось клав у кишеню і подивився на неї. Саме після цього вона пішла. Рюкзаків наплічників ні у кого з цих осіб вона не бачила. Для освітлення мобільними телефонами ніхто з них не користувався, музика не лунала. За її участю під час досудового розслідування проводилось впізнання за фотознімками. Тоді ж вона упізнавала обвинуваченого ОСОБА_12 .. Ще їй показували фотознімки обвинуваченого ОСОБА_39 , однак, вони були сильно розмитими і вона сказала, що чітко визначитись не може. У своїх показаннях вона переконана. З ОСОБА_46 вона бачила саме обвинувачених, обличчя обвинуваченого ОСОБА_39 вона запам`ятала дуже добре. Будь - якого тиску на неї як на свідка не було. Але під час упізнання в поліції вона обвинуваченого ОСОБА_12 не упізнала, помилилась, так як двоє осіб з числа тих, з яких вона упізнавала особу, були дуже схожими. Тоді обвинувачений був у футболці та бріджах довжиною нижче колін. Про те, що буде проводитись упізнання особи не за фото, а безпосередньо, її не попереджували. Коли вона зайшла у кімнату, там сиділи люди, вона сильно розхвилювалась, так як боялась, що якщо особу випустять, то вона може їй помститись. Про те, що вона помилилась, зрозуміла, коли обвинувачений ОСОБА_12 при завершенні впізнання запитав, де йому слід ставити підпис. В той момент вона за голосом упізнала його. Після упізнання у поліції їй через деякий час прийшло 2 СМС з текстом: «Що, страшно, злякалась?», у зв`язку з чим вона змінила свою сім - карту.

Аналізуючи показання вказаного вище свідка у тій їх частині, що стосуються її зустрічі з обвинуваченими та потерпілою ОСОБА_83 увечері 01.08.16 р. біля виходу з території Нововолинської швейної фабрики, суд приходить до наступного висновку.

Свідок ОСОБА_141 об`єктивно після зміни увечері 01.08.16 р. йшла з роботи із вказаної вище фабрики та ця обставина у судовому засіданні не спростована. У своїх показаннях вона переконливо та послідовно, детально показала про те, коли саме, де саме та при яких саме обставинах вона на невеликій відстані від себе побачила трьох підлітків: двох хлопців та одну дівчину, які, спілкуючись між собою, йшли повз фабрику та повернули до стежки, що веде на терикон шахти № 3.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.16 р. з фототаблицею (т. 7, а. с. 108 111), свідком ОСОБА_141 на фото під № 2 було упізнано потерпілу ОСОБА_37 як дівчину, яку вона бачила о 23 год. 40 хв. 01.08.16 р. та яка проходила разом з двома хлопцями неподалік Нововолинської швейної фабрики. Перед впізнанням свідок ОСОБА_141 зазначила, що зможе впізнати упізнавану особу по очах, носі, за волоссям, губами та загальними рисами обличчя в цілому; після упізнання цей свідок зазначила, що особу потерпілої ОСОБА_36 нею упізнано за формою та розміром очей, носа, волоссям, губами та загальними рисами обличчя в цілому.

Суд враховує, що даний свідок, побачивши фото зниклої потерпілої ОСОБА_36 серед інших, пред`явлених їй для упізнання особи за фотознімками, 12.08.16 р. упізнала ту дівчину, яку вона бачила разом з двома хлопцями, і яка йшла з ними повз фабрику увечері 01.08.16 р. та повернула разом з цими хлопцями до стежки, що веде на терикон шахти № 3, саме на фото під № 2, що є фотознімком потерпілої ОСОБА_143 .. Свідок безпомилково упізнала потерпілу ОСОБА_37 на фотознімку серед пред`явлених їй фотознімків, хоча попередньо, як вона показала суду, на оголошення, що були у місті, вона особливої уваги не звертала і про те, що ОСОБА_43 розшукується, не знала.

Підстав для сумнівів у показаннях цього свідка у вказаній вище частині суд не має.

Дійсно, як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.06.16 р. з фототаблицями (т. 7, а. с. 101 106), свідок ОСОБА_141 перед пред`явленням їй осіб для впізнання, зазначила, що зможе упізнати хлопців, яких бачила о 23 год. 40 хв. 01.08.16 р. поруч із Нововолинською фабрикою із ОСОБА_83 , за зростом, статурою, загальними рисами обличчя. За результатами упізнання свідок вказала на особу під № 1 як упізнану нею. ОСОБА_12 же розташувався під час упізнання під № 2.

Однак, аналізуючи вказаний вище протокол упізнання у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_144 в суді, суд приймає до уваги, що цей свідок показала, що коли вона у міліції упізнавала серед кількох осіб тих хлопців, яких вона бачила о 23 год. 40 хв. 01.08.16 р. поруч із Нововолинською швейною фабрикою разом з дівчиною ОСОБА_83 , що проводилось без попередження про упізнання не за фото, а безпосередньо з числа осіб; у пізню пору доби, то, розхвилювавшись та злякавшись, з несподіванки, не упізнала присутнього там обвинуваченого ОСОБА_12 , а вказала на іншу непричетну - особу. Разом з тим, відразу ж після проведення упізнання, під час підписання присутнім ОСОБА_12 протоколу цієї процесуальної дії, вона його упізнала за голосом, коли той заговорив, про що відразу повідомила поліції.

Враховуючи показання цього свідка у вказаній вище частині, та те, що у судовому засіданні під час її допиту свідок ствердно вказала, що упізнає у обох обвинувачених як саме тих хлопців, які увечері о 23 год. 40 хв. 01.08.16 р. разом з потерпілою ОСОБА_83 , спілкуючись, йшли повз неї, коли вона йшла із зміни на фабриці, та повернули до стежки, що веде на терикон шахти № 3, суд також приймає до уваги заяву цього свідка від 12.08.16 р. (т. 7, а. с. 107), адресовану поліції, у якій вона підтвердила, що, розгубившись під час процесуальної дії упізнання, не упізнала ту особу, яку бачила 01.08.16 р. біля території швейної фабрики, та яка була присутньою під час упізнання, вказавши на непричетну іншу особу.

Суд також враховує, що перед впізнанням у поліції свідок ОСОБА_141 зазначила,

що зможе впізнати упізнавану особу за зростом та статурою, загальними рисами обличчя, а після упізнання зазначила, що особу під № 1 упізнала за, зокрема, зростом та статурою, хоча всі особи серед яких свідкові було запропоновано упізнання, сиділи.

Проведення упізнання у пізню пору доби та серед осіб, які лише сиділи, тоді, коли свідок зазначала про можливість упізнати особу, у т. ч., на зростом, на думку суду, надає суду підстави вважати правдивими показання цього свідка у частині посилання на причини того, чому вона у поліції спочатку обвинуваченого ОСОБА_12 серед присутніх осіб не упізнала, а упізнала його фактично на завершальному етапі цієї процесувальної дії при оформленні протоколу та - за голосом. При цьому суд враховує, що свідок показувала суду, що коли вона о 23 год. 40 хв. 01.08.16 р. побачила обвинувачених та потерпілу ОСОБА_37 біля швейної фабрики, то вона чула як голос обвинуваченого ОСОБА_12 , так і голос обвинуваченого ОСОБА_39 і зазначила про відмінність цих голосів.

Такі показання свідка ОСОБА_141 стверджуються наданою суду заявою ОСОБА_141 , адресованою т. в. о. начальника Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській обл., за змістом якої свідок невідкладно 12.08.16 р. - повідомила, що при проведенні 12.08.16 р. за її участю упізнання осіб вона через розгубленість та невпевненість вказала на особу під № 1, тоді як на упізнанні знаходилась інша особа, яка перебувала під час описаних нею подій.

Крім того, у своїх показаннях свідок ОСОБА_141 відмітила, що та особа, на яку

вона помилково вказала під час упізнання, та ОСОБА_12 були розташовані поряд та були схожими між собою за рисами обличчя, що об`єктивно вбачається з фототаблиць (т. 7, а. с. 106) і заслуговує на увагу суду.

Переконаності у правдивості показань свідка ОСОБА_141 у тій їх частині, що у судовому засіданні вона вказала, що у обвинувачених упізнає тих хлопців, який бачила о 23 год. 40 хв. 01.08.16 р. біля швейної фабрики, суду надає також те, що ця свідок зазначила про ту обставину, що на час зустрічі з обвинуваченими та потерпілою ОСОБА_83 01.08.16 р., обвинувачений ОСОБА_40 мав, на вигляд, спортивну статуру, а на даний час - порівняно з тим моментом, коли вона їх побачила і обвинувачений ОСОБА_12 та, особливо, обвинувачений ОСОБА_40 схудли. Потерпілий же у своїх показаннях зазначав, що під час пошуків зниклої ОСОБА_50 при спілкуванні з матір`ю обвинуваченого ОСОБА_12 про місце знаходження ОСОБА_39 , матір обвинуваченого ОСОБА_145 відмітила, що ОСОБА_40 у Словенії качається, тобто сатура його мала вигляд спортивної. Обвинувачений же ОСОБА_40 у своїх показаннях також зазначив, що після трагічних подій 01.08.16 р. він переносив сильні хвилювання, не міг нічим займатись та вести звичний спосіб життя, що і пояснює зміну його статури на даний час порівняно з 2016 р..

При цьому підстав вважати, що свідок ОСОБА_141 у своїх показаннях стверджує про те, що саме обвинувачених вона бачила разом із потерпілою ОСОБА_83 у зв`язку із залежністю від ОВС, суд також не має.

Покликання сторони захисту на ту обставину, що свідок під час упізнання не упізнала обвинуваченого ОСОБА_12 , так як останній за порадою захисника змінив шнурівки на своєму взутті на білі, переконливими не видаються, так як у взутті інших осіб, які пред`являлись для упізнання свідкові ОСОБА_141 , були шнурівки як білого, так і чорного кольорів і наявність у взутті ОСОБА_12 чорних шнурівок, не стала б вирізняючою (виділяючою) саме його особу ознакою.

Тому суд не вбачає підстав вважати показання цього свідка неправдивими та вважає їх не спростованими у судовому засіданні.

Крім того, згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.16 р. з фототаблицями (т. 7, а. с. 112 120), такий було проведено за участю спеціаліста у темну пору доби (нічну), при штучному освітленні міському та Нововолинської швейної фабрики, при місячній безхмарній погоді, з метою перевірки і уточнення показань свідка ОСОБА_144 .. Остання добровільно розповіла про події о 23 год. 40 хв. точніше вказати не може - 01.08.16 р. і показала, де саме та яким чином вона, виходячи з прохідної Нововолинської швейної фабрики після зміни 23 год. 40 хв. 01.08.16 р., побачила, як повз неї проходили: дівчина та двоє хлопців. Деталізувала, що коли ці особи проходили повз неї, то найближче до неї проходила дівчина, за якою йшли двоє молодих хлопців, а саме: дівчина на відстані 1,5 м, хлопець, який ішов за нею на відстані 2 м, інший хлопець на відстані 2, 5 м. При цьому при розміщенні у вказаних місцях розташування дівчини та двох хлопців, які йшли з нею, статистів, було зафіксовано, що обличчя вказаних осіб - розпізнаються. Далі свідок показала, у якому напрямку рухались вказані вище особи у напрямку провулку, що веде до терикону шахти № 3. Підійшовши до цього провулку, свідок вказала у напрямку терикону шахти № 3, куди дівчина та хлопці продовжили рух. Свідок розмістила статистів на тому місці, де вона бачила вказаних нею осіб востаннє, та було зафіксовано, що відстань між свідком та хлопцями із дівчиною становила - 12 м.

Вказаним вище протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.16 р. також повністю підтверджуються показання свідка ОСОБА_144 .. При цьому під час слідчого експерименту було достовірно встановлено, що в його умовах, що максимально наближені до тих, про які показувала свідок ОСОБА_141 , з місця та з відстані, на які вказувала свідок, обличчя осіб розпізнаються; відстані від місця знаходження свідка та осіб, про який вона показувала про те, що вони повернули за кут фабрики і рухались у напрямку терикону шахти № 3, підтверджуються.

Тому показання цього свідка суд вважає об`єктивними та такими, що підтверджені вказаними вище протоколами пред`явлення особи для впізнання від 12.08.16 р. (т. 7, а. с. 101 106), її заявою від 12.08.16 р. (т. 7, а. с. 107), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т. 7, а. с. 108 111), протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.16 р. за її участю з метою перевірки її показань (т. 7, а. с. 112 120).

Такі показання свідка ОСОБА_141 стверджуються також матеріалами виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій - листом ГУ НП у Волинській обл. № 1 863/18/01 2016 від 26.10.16 р. (т. 2. а. с. 319 321), за яким в період часу з 21 год. 01.08.16 р. по 06 год. 02.08.16 р. абонентський номер НОМЕР_3 , яким користувалась потерпіла ОСОБА_42 на той час, по 00 год. 04 хв. 02.08.16 р. перебував у зоні дії базових станцій м. Нововолинська Волинської обл.: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 . В період часу з 00 год. 04 хв. по 01 год. 38 хв. 02.08.16 р. він обслуговувався базовою станцією м. Нововолинська Волинської обл.: вул. Островського, 64, аз. 170, що свідчить про пересування саме у сторону терикону шахти № 3 та знаходження саме на териконі шахти № 3 м. Нововолинська Волинської обл., що по вул. Островського. В період часу з 01 год. 38 хв. по 01 год. 43 хв. 02.08.16 р. цей абонентський номер повернувся у зону дії базової станції м. Нововолинська Волинської обл.: вул. Островського, 64, аз. 275, що свідчить про зворотній рух з терикону.

Як показав суду обвинувачений ОСОБА_40 , саме відійшовши на деяку відстань від терикону, обвинуваченими спільно було знищено забраний з терикону телефон ОСОБА_50 біля мосту через зарослий потік шляхом розтрощення битою і такі його показання у цій частині також стверджуються об`єктивно листом ГУ НП у Волинській обл. № 1 863/18/01 2016 від 26.10.16 р. (т. 2. а. с. 319 321).

Свідок ОСОБА_146 в суді 08.11.18 р. показав, що потерпілих знає: потерпілий ОСОБА_9 чоловік його сестри; потерпілу ОСОБА_37 знав з 2010 р.; неодноразово спілкувався з нею. Обвинувачених бачив лише у зв`язку з розглядом справи. 04.08.16 р. йому зателефонувала його сестра та повідомила, що ОСОБА_50 немає з понеділка; що вона зникла з понеділка на вівторок, що заявили у поліцію. Інша його сестра також підтвердила, що ОСОБА_50 немає, зникла. Вони вирішили шукати ОСОБА_47 . 06.08.16 р. він з дружиною роздрукував оголошення і пішов розклеювати їх по місту. Перед цим потерпілий ОСОБА_9 зателефонував і сказав, що поліція повідомила, що подібну до ОСОБА_50 дівчину бачили у центрі міста. Вони надіялись, що ОСОБА_43 жива і продовжували пошуки і різних місцях, враховуючи різні повідомлення. У четвер його сестра зателефонувала і сказала, що батько ОСОБА_50 поїхав шукати дочку сам; а потерпіла ОСОБА_8 зателефонувала і сказала, що щоб він поїхав з ним. Коли він зателефонував потерпілому ОСОБА_9 , той сказав, що буде їхати на 3 тю шахту, щоб подивитись ще там. Він під`їхав туди ж та вони об`їхали навколо терикону. Він побачив, що з гори терикону збігло двоє хлопців і побігли по полю. А коли йому зателефонував батько ОСОБА_50 , то з і зі слів голосу останнього він зрозумів, що той знайшов ОСОБА_47 ; що він нагорі. Він став підніматись по стежці терикону навпростець і побачив батька ОСОБА_50 та ОСОБА_47 , яка лежала у траві у кущах. З гори підвищення терикону - за травою та кущами тіла видно не було. ОСОБА_43 лежала на спині, ноги були розташовані таким чином, що було видно, що тіло туди - перенесено, ноги - покладені. Зовні він впізнав ОСОБА_47 не по обличчю, а по фігурі. Він зателефонував у поліцію і на швидку.

Показання вказаного вище свідка повністю підтверджують показання потерпілого у тій їх частині, що стосується заходів, вжитих для відшукання ОСОБА_50 в період з 02 по 11 серпня 2016 р. та обставин виявлення її тіла на териконі шахти № 3.

Свідок ОСОБА_147 в суді 08.11.18 р. показав, що потерпілого ОСОБА_9 та обвинувачених знає візуально. Його дім знаходиться біля терикону 3 ї шахти, де часто бувають гулянки, палять вогнище, відпочивають, співають пісні, на відстані біля 150 200 м. Коли там голосно розмовляють, то йде луна і йому чути навіть окремі фрази. Біля його будинку є стежка, що веде до терикону. В ніч з 01 на 02 серпня 2016 р., він, орієнтовно за чверть до 24 години вийшов з будинку покурити. Тоді було тепло, сухо, темно, вогнів не було. Під час перекуру він почув справа з терикону 3 ї шахти жахливий, несамовитий, дуже страшний жіночий крик, від якого йому самому стало моторошно. Крик був протяжним біля 2 сек.. Спочатку крик був голосним, болісним та звучним, не змінювався; спав, припинився - раптово. Він в цей момент подивився на телефон, тому запам`ятав час. Більше він нічого не почув, було тихо. Він трохи постояв та пішов у будинок. У будинку про цей крик він повідомив своїй матері ОСОБА_148 , мав думку піти туди і подивитись, що сталось, але остання його відрадила. Також про це він казав своєму братові - ОСОБА_149 і співмешканці останнього ОСОБА_150 .. У наступні дні ніяких подій, у т. ч. дій з боку поліції не було. Через 10 днів після цього поліція на териконі знайшла тіло - він бачив на териконі багато поліцейських, але ще не зрозумів, що саме трапилось. Згодом йому стало відомо, що сталось: що увечері знайшли тіло, що там поліція чергувала до ранку. У розмові із своїми друзями, тоді, коли вже стало відомо про знайдення тіла дівчини, яку довго шукали, та про вбивство, він своїм трьом друзям розповів про те, що чув цей крик і тоді пригадав, коли саме. Але так як поліція до нього не зверталась, він нікому нічого не розповідав та не повідомляв про крик. Про те, що потерпілі шукають свідків, йому стало відомо з теленовин. Побачивши потерпілого ОСОБА_9 , він розповів йому про це і не відмовився свідчити в суді. Листівки про розшук ОСОБА_151 він бачив у місті та чув про це від своїх знайомих. Про те, що йде суд у даній справі, він дізнався з Інтернету.

Оцінюючи показання вказаного вище свідка, суд враховує, що вони об`єктивно стверджуються у тій їх частині, що він саме о 24 год. в ніч з 01 на 02 серпня 2016 р. чув з терикону описаний ним жіночий крик і стверджено у судовому засіданні висновком судово психіатричної експертизи № 142 від 05.05.18 р. (т. 6, а. с. 207 - 210), згідно з яким обвинувачений ОСОБА_40 як піддослідний під час проведення експертизи щодо нього, про події кримінального провадження ще до проведення за його участю слідчого експеримента 23.05.18 р., під час якого обвинувачений зазначав, що відійшовши від місця, де залишилась ОСОБА_43 із обвинуваченим ОСОБА_12 , він чув лише звук подіння чогось та кілька тихих ударів, однак, пояснював експертам, що коли він на вимогу обвинуваченого ОСОБА_12 відійшов з місця, де залишилась ОСОБА_43 з обвинуваченим ОСОБА_12 , на невелику відстань, то чув наче крик і звук від падіння чогось, а повернувшись, побачив ОСОБА_47 , яка лежала мертвою.

Такими показаннями свідка ОСОБА_152 , що не спростовані жодним чином, спростовуються, разом з тим, показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що перед тим, як він побачив ОСОБА_47 на землі мертвою, на місці події у час події криків - не було.

Таким чином, оскільки суд вважає, що показаннями цього свідка стверджується та обставина, що на місці події у вказаний свідком час та день таки лунав несамовитий голосний, болісний жіночий крик, то обвинувачений ОСОБА_40 , знаходячись, згідно з його показаннями на відстані не більше 30 м від місця події у той же час та день, не тільки міг, а й чув цей крик.

Тому показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що крику не було взагалі, а відповідно. Катерина не кричала, суд вважає неправдивими та даними з метою уникнути відповідальності за скоєне самому та допомогти уникнути її і обвинуваченому ОСОБА_12 .. Суд вважає, що до показань обвинуваченого ОСОБА_39 у цій їх частині слід поставитись критично.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.05.18 р. з відтворенням у судовому засіданні відеозапису його проведення, за участю ОСОБА_39 , проведеного з метою перевірки і уточнення показань останнього про події, що мали місце в період часу з 00 год. 30 хв. по 02 год. 02.08.16 р. на верхівці терикону шахти № 3, що по вул. Островського в м. Нововолинську Волинської обл., а саме: щодо заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_38 , за участю його захисників, законного представника та перекладача, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_40 на пропозицію розповісти про обставини заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_38 у вказані вище час, дату та місці, повідомив та показав, де саме він о 23 год. 01.08.16 р. зустрівся з потерпілою ОСОБА_83 та вона передала йому малюнки; як саме вони рухались до терикону шахти № 3 повз приміщення швейної фабрики і пішли на його верхівку - у динаміці руху; місце, куди вони з ОСОБА_46 прийшли та куди остання сіла, де стояв він, а також згодом - стояли вони обоє під час їх спілкування; місце, де він побачив ОСОБА_12 , який піднявся до них; місце, де він, пішовши по стежці додому, коли потерпіла із обвинуваченим ОСОБА_12 залишились на верхівці терикону, та відстань, з якої почув звук, ніби щось впало; звуки, ніби хтось тихо кілька разів вдарив; місце, де він, повернувшись та піднявшись, побачив потерпілу ОСОБА_37 лежачою на землі і положення трупа останньої, місцезнаходження її телефону; місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_12 , який у праві руці тримав дерев`яну биту; місце, де лежала сумка обвинуваченого ОСОБА_12 ; як саме і куди вони обоє переносили труп ОСОБА_50 і яким саме чином та де кинули його, а обвинувачений ОСОБА_12 виламав гілку з дерева та кинув на труп; де та як обвинувачений ОСОБА_12 попелом засипав місце, де знаходилась попередньо голова потерпілої ОСОБА_36 ; маршрут їх руху назад; де та як саме обвинувачений ОСОБА_12 розбив телефон потерпілої ОСОБА_36 і забрав собі її карту пам`яті; як саме та коли вони повернулись додому (т. 6, а. с. 182 - 190);

Аналізуючи вказаний вище доказ, суд враховує, що ним у повному обсязі стверджується обставина про час та місце, знаряддя та спосіб вбивства потерпілої ОСОБА_36 , місце, де було розташовано її тіло після вбивства; місце та спосіб розтрощення телефону ОСОБА_50 та обставину, за якої флеш карта пам`яті, належна потерпілій ОСОБА_38 , що була у її телефоні, опинилась у розпорядженні обвинуваченого ОСОБА_12 за станом на 02 год. 02 хв. 02.08.16 р. та використовувалась.

Разом з тим, суд бере до уваги, що ряд обставин, про які вказував обвинувачений ОСОБА_40 під час проведення слідчого експерименту за його участю, об`єктивно спростовуються іншими доказами у справі.

Так, обвинувачений ОСОБА_40 під час слідчого експерименту вказував, що по 23 год. 01.08.16 р. на терикон шати № 3 вони з ОСОБА_46 прийшли удвох. Однак, цю обставину суд вважає спростованою наведеними вище показаннями свідка ОСОБА_144 ..

Суд також враховує, що сумнів у правдивості показань обвинуваченого ОСОБА_39 викликає те, що він, під час слідчого експерименту вказував, що ОСОБА_43 , будучи наляканою несподіваною появою ОСОБА_12 на верхівці терикону, разом з тим, коли він на слова ОСОБА_12 що його кличуть додому, пішов додому, з власної ініціативи залишилась із ОСОБА_12 тому, що захотіла дізнатись, що той від неї хоче. У судовому ж засіданні обвинувачений ОСОБА_131 показав, що ОСОБА_43 прийняла рішення залишитись для розмови із обвинуваченим ОСОБА_12 після того, як той повідомив, що має дещо сказати їй.

Тому суд вважає, що з врахуванням того, що обвинуваченому ОСОБА_112 давно було відомо, що стосунки ОСОБА_50 з його братом ОСОБА_12 зіпсовані, а, як він показав, у ніч трагедії обвинувачений ОСОБА_12 прийшов на верхівку терикону несподівано для нього та ОСОБА_50 , що навіть злякало останню; поводив себе схвильовано, розмовляв з ним наказовим тоном, кричав до нього, не звертав уваги на його неодноразові пропозицію йти додому разом утрьох та розмову вести по дорозі, та перешкоджав спільній його з ОСОБА_46 спробі йти до стежки, показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що ОСОБА_43 сама вирішила залишитись із обвинуваченим ОСОБА_12 на териконі для розмови, дійсності не відповідають та є неправдоподібними, і на момент вбивства ОСОБА_50 він також знаходився на місці події.

Суд вважає неправдоподібним те, що у такій ситуації на місці події, про яку показав обвинувачений ОСОБА_40 , а саме: на верхівці терикону шахти у нічну пору доби, при поганій видимості, неповнолітня дівчина, яка прийшла на дружню зустріч саме з ним з метою спілкування перед тривалою розлукою та для обміну речами на пам`ять, та яка є, за його твердженням, важливою для нього людиною, відносини з якою набули характеру стабільно дружніх та добрих, добровільно залишилась наодинці із ОСОБА_12 , стосунки з яким були зіпсованими та який перед цим своєю появою та поведінкою навіть налякав її. У цій частині показання обвинуваченого ОСОБА_39 суд вважає суперечливим і такими, що свідчать про те, що, в дійсності, не було факту несподіваної для нього та ОСОБА_50 появи обвинуваченого ОСОБА_12 на верхівці терикону, та рішення про залишення на місці події для розмови із обвинуваченим ОСОБА_12 з подальшим наздоганянням обвинуваченого ОСОБА_39 у нічну пору доби ОСОБА_46 , з огляду на вищенаведене, та вади її зору при відсутності у неї при собі лінз чи окулярів, не приймалось.

На користь такого висновку, вважає суд, свідчить наведена вище невідповідність дійсним обставинам справи спростованих вище показань обвинуваченого ОСОБА_39 у частині того, що він у час, що відповідав часові події, та на місці події не чув ніякого жіночого крику.

Положення тіла ОСОБА_50 на момент його виявлення на териконі, що наведеним вище протоколом огляду місцевості від 11.08.16 р. з фототаблицями та планом - схемою (т. 1, а. с. 196 - 206), підтверджено показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_153 , згідно з якими труп жіночої статі, що був виявлений, лежав на спині, руки були витягнуті вверх, а права нога підгорнута, на думку суду, свідчить про те, що тіло ОСОБА_50 не було кинуто після розгойдування, а було обома обвинуваченими перенесено, тримаючи, за руки та ноги і покладено у місці його подальшого виявлення саме з метою приховання тіла, про що свідчить як розташування тіла на поверхні рівно на спині, так і розташування кінцівок у тому положенні, що є характерним для перенесення тіла людини двома особами, тримаючи за руки та ноги. Цим спростовуються показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що він з обвинуваченим ОСОБА_12 , кинули, розгойдавши, тіло ОСОБА_50 , у густі зарості.

З цього суд приходить до висновку, що під час слідчого експерименту та під час давання показань у суді, обвинувачений ОСОБА_40 не у повній мірі був правдивим та намагався ввести досудове розслідування та намагається ввести суд в обману, наводячи та показуючи про такі обставини трагедії, що сталась, що допомогли б йому та обвинуваченому ОСОБА_12 уникнути відповідальності за скоєне.

Винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення (злочину), також повністю доводиться наступними доказами, зібраними у справі:

- витягом з ЄРДР від 04.08.16 р. про внесення відомостей 03.08.18 р. за заявою свідка ОСОБА_93 про те, що о 23 год. 30 хв. 01.08.16 р. пішла з дому та не повернулась неповнолітня ОСОБА_42 (т. 1, а. с. 188);

- протоколом прийняття Нововолинським ВП ГУ НП у Волинській обл. заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.08.16 р. від потерпілого ОСОБА_9 із зазначенням обставин: о 23 год. 58 хв. 01.08.16 р. неповнолітня ОСОБА_42 пішла з дому ( АДРЕСА_3 ) та не повернулась по даний час (т. 1, а. с. 189);

Вказаними вище витягом з ЄРДР та протоколом прийняття заяви поліцією повністю стверджуються як показання свідка ОСОБА_93 у тій їх частині, що її внучка - потерпіла ОСОБА_42 пішла з дому саме о 23 год. 30 хв. 01.08.16 р. та не повернулась, так і показання потерпілого у тій їх частині, що він звертався 03.08.19 р. із такою заявою у поліцію, так як зі слів свідка ОСОБА_93 йому стало відомо, що увечері о 23 год. 01.08.16 р. його неповнолітня дочка потерпіла ОСОБА_42 - пішла додому та не повернулась; показання свідка ОСОБА_109 у тій їх частині, що увечері о 23 год. 01.08.16 р. він, провівши потерпілу ОСОБА_37 до її будинку, бачив, як вона пішла від хвіртки до будинку.

-рапортом поліцейського Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській обл. від 11.08.16

р. (т. 1, а. с. 194), про отримання повідомлення лікаря про виявлення на вул. Островського, біля шахти № 3 мертвого тіла потерпілої ОСОБА_36 ;

Вказаним вище доказом стверджуються показання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_154 у тій їх частині, що тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_36 було виявлено саме 11.08.16 р. біля шахти № 3 у м. Нововолинську Волинської обл., про що було повідомлено поліцію.

-витягом з ЄРДР від 12.08.16 р. про внесення відомостей про те, що о 23 год. 50 хв.

01.08.16 р. невстановлена особа, керуючись умислом заподіяння смерті іншій людині, нанесла численні удари невстановленим предметом по голові потерпілої ОСОБА_42 , спричинивши смерть останньої (т. 1, а. с. 195);

-протоколом огляду місцевості від 11.08.16 р. з фототаблицями та планом - схемою (т.

1, а. с. 196 - 206), відеозапис якого було відтворено у судовому засіданні, згідно з яким в період з 22 год. 39 хв. по 23 год. за участю спеціаліста ОСОБА_155 було проведено огляд території терикону шахти № 3 м. Нововолинська Волинської обл. зі сторони швейної фабрики. Встановлено, що прохід до місця події на териконі розпочинається зі сторони фабрики по грунтово породній стежці, що веде до його верхівки. На верхівці терикону відчутно трупний запах, що веде з верхівки у напрямку фабрики. З верхівки у напрямку запаху є дерева, кущі та висока трава, покриття трав`яне, місцями - з породи з виступами грунту. Застосовано безперервний відеозапис. Проводилось фотографування. Огляд відкладався до 08 год. 40 хв.. Було виявлено труп жіночої статі з враженими гнилісними змінами, що лежить на спині, руки - витягнуті вверх. Труп виявлено у одязі: футболка світло рожевого кольору, бюстгальтер бежевого кольору, шорти сірого кольору, труси сірі з окантовкою чорного кольору та бантиком. Волосся трупа - світло коричневе, сплутане. У волоссі з правої сторони виявлено вушну сережку з металу жовтого кольору, у вухові трупа наявні 2 зафіксовані сережки з металу жовтого кольору та отвір від сережки у правому вухові. Сережок та частин правого вуха - не виявлено. На шиї наявний ланцюжок із підвіскою жовтого кольору. Виявлено повне руйнування кісток черепа з правої сторони, нижньої щелепи. У пакет вилучено біля 17 шт. фрагментів черепа, що поміщено у чорний пакет. З верхнього шару грунту праворуч від черепа вилучено предмет металевий із вставкою червоного кольору. На ногах трупа наявні кросівки білого кольору, зашнуровані, підошва взуття чиста, без нашарування будь - яких речовин. Під трупом наявна рослинність із гнилісними змінами. При детальному обстеженні місця виявлення трупа із скошуванням рослинності у радіусі 5 м, сторонніх предметів не виявлено. З місця огляду вилучено сережку з металу жовтого кольору, пірсинг у пакет № 2736798. Дві частини гілки дерева горіх, що була зламана та знаходилась біля трупа, вилучено у пакет, що опечатано. Біля виступу породи на верхівці терикону виявлено зріз пластикової пляшки із слідами бурої речовини, що поміщено у пакет № 2343150.

Вказаним вище протоколом огляду місцевості від 11.08.16 р. стверджуються показання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_154 у тій їх частині, що тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_36 було виявлено саме 11.08.16 р. на териконі біля шахти № 3 у м. Нововолинську Волинської області, і саме у тому місці, та у тому вигляді, що описано у зазначеному вище протоколі. Ним же стверджуються і показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що тіло убитої ОСОБА_50 у місці, куди воно було переміщено ним спільно з обвинуваченим ОСОБА_12 , було накрито зверху відламаною від дерева гілкою.

Суд враховує, що, як показала суду свідок ОСОБА_93 , яка останньою з її родини бачила ОСОБА_47 перед зникненням, ОСОБА_43 о 23 год. 30 хв. 01.08.16 р. пішла з дому саме у такому одязі, у якому її було виявлено 11.08.16 р. на териконі шахти № 3. Ту обставину, що о 23 год. 01.08.16 р. потерпіла ОСОБА_42 була одягнута саме так, ствердили і свідки: ОСОБА_116 , який провів її увечері до будинку; ОСОБА_141 , яка ствердила, що бачила її в такий час по дорозі до терикону шахти № 3 неподалік свого місця роботи.

Аналізуючи вказаний вище доказ - протокол огляду місцевості від 11.08.16 р. з

фототаблицями та планом - схемою (т. 1, а. с. 196 - 206), відеозаписом, на предмет його допустимості, суд приймає до уваги, що спеціаліст ОСОБА_156 був залучений досудовим розслідуванням саме у такому процесуальному статусі (спеціаліст) до участі у цій процесуальній дії, не займався відібранням зразків для проведення експертизи як експерт, та виконував лише ті функції (обов`язки), що не виходили за межі визначених ст. 71 КПК України.

Тому клопотання сторони захисту про визнання такого доказу недопустимим, суд відхиляє та зазначає, що підстав для визнання протоколу огляду місцевості від 11.08.16 р. з фототаблицями та планом - схемою (т. 1, а. с. 196 - 206), відеозаписом його проведення, відповідно до вимог ст. 89 КПК України, недопустимим, немає.

- протоколом огляду трупа від 12.08.16 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 208 - 222), згідно з яким проведено огляд трупа ОСОБА_36 за участю спеціалістів судово медичних експертів ОСОБА_157 , ОСОБА_158 у акційній залі моргу. На тілі крім пошкодження черепа пошкоджень не виявлено. У волоссі виявлено ще 1 сережку із металу жовтого кольору. Наявні пошкодження справа черепа із руйнацією основи черепа. Шкіра обличчя чорна, з правої сторони відсутня частина м`яких тканин, а саме: щока та вухо. Пошкодження ребер не виявлено. Наявний перелом щелепи посередині щелепи. Відсутній у нижній щелепі зліва кутній зуб, виявлений у тілі. Внутрішні органи без пошкоджень та крововиливів. На правій кисті руки наявні нігті з накладками синього кольору. Вилучено 5 відрізків нігтів з накладними фрагментами шляхом зістригання у пакет, що опечатаний. З голови шляхом відривання вилучено волосся з цибулинами, що поміщено у пакет, що опечатаний. При перерахунку виявлено 23 частини кісток черепа та нижня щелепа, розламана на 2 частини, череп з двох частин. Вилучено матеріал для гістологічного дослідження. На тілі тупа виявлено топік марки «Найк» світло бежевого кольору, вкритий бурою речовиною; футболка марки «Найк» з тканини світло тілесно рожевого кольору, вкрита бурою речовиною; шорти сірого кольору з білою окантовкою, бюстгальтер бежевого кольору з узорами квітів, труси білого кольору з окантовкою та бантиком чорного кольору, пара панчіх тілесного кольору, що поміщено у пакет № 2022935; кросівки, що поміщені у пакет № 2022936. Кістки лівої руки, череп з уламками його кісток, обидві щелепи поміщені у ящик картонний, що опечатаний у пакет № 3324087. Кросівки вилучено у пакет № 3324088. З тіла трупа вилучено 3 сережки з металу жовтого кольору, ланцюжок та підвіску з металу жовтого кольору та поміщено у пакет, що опечатаний. На внутрішній поверхні лівого кросівка виявлено паралельно розташовані полоси бурої речовини;

Вказаним вище протоколом огляду трупа від 12.08.16 р. стверджуються показання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_154 у тій їх частині, що тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_36 було виявлено 11.08.16 р. саме з такого характеру пошкодженнями в області голови, саме у такому ступені руйнування та саме у такому вигляді; саме у такому одязі та взутті, що описано у протоколі.

Аналізуючи вказаний вище доказ, суд враховує, що така процесуальна дія як огляд трупа потерпілої ОСОБА_36 була проведена також за участю ОСОБА_155 як експерта, який як спеціаліст приймав участь у огляді місцевості при виявленні трупа Катерини 11.08.16 р., та участь якого як експерта при огляді трупа 12.08.16 р. не суперечить вимогам КПК України з наведених вище підстав.

Тому покликання сторони захисту про порушення органом досудового розслідування вимог КПК України, суд відкидає та вважає, що підстав для визнання такого доказу недопустимим, відповідно до вимог ст. 89 КПК України, немає.

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_36 у віці 16 р. 02.08.16 р., що видане органом рацс 12.08.16 р. (т. 1. а. с. 223);

- висновком експерта № 10/456 від 05.10.16 р. проведеної судової молекулярно генетичної експертизи з фототаблицями, згідно з яким (т. 1, а. с. 246 - 253) генетичні ознаки наданого на дослідження зразка букального епітелію ОСОБА_8 (об`єкт № 3) встановлено. Генетичні ознаки наданих на дослідження 3 х зубів встановлено. ОСОБА_8 може бути біологічною матір`ю особи жіночої генетичної статі, 3 зуби якої надано на дослідження (об`єкт № 1).

Тобто, виявлена 11.08.16 р. на териконі шахти № 3 особа, у якій потерпілий упізнав свою дочку ОСОБА_47 , є саме його та потерпілої ОСОБА_8 дочкою неповнолітньою ОСОБА_159

- висновком експерта № 90 від 04.10.16 р. проведеної судового - медичної експертизи (далі СМЕ) трупа ОСОБА_36 (т. 1, а. с. 225 - 231), згідно з яким на підставі судово медичної експертизи трупа ОСОБА_36 , даних лабораторних досліджень, матеріалів досудового розслідування, встановлено, що при СМЕ трупа виявлено наступні 2 групи тілесних ушкоджень:

1 група: пошкодження м`яких тканин голови, м`яких тканин і органів шиї, верхньої половини грудної клітки, ампутація лівої верхньої кінцівки на рівні середньої третини передпліччя, що є посмертними і у причиновому зв`язку з настанням смерті не перебувають;

2 група: розтрощення голови у вигляді багатофрагментарних переломів кісток склепіння, основи і лицевої частини черепа. Ці тілесні ушкодження виникли від багаторазової дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, є прижиттєвими і виникли незадовго до моменту настання смерті, або в момент її настання. При таких множинних пошкодженнях черепа смерть настає, як правило, в момент отримання травми. Враховуючи морфологічні ознаки переломів кісток черепа, їх локалізацію і взаєморозташування, що були виявлені під час розтину і в ході медико криміналістичної експертизи після реставрації черепа (висновок експерта № 45 МК від 30.09.16 р.), мається, зазначено, можливість стверджувати, що було не менше 8 контактів тупих предметів (предмету) з головою ОСОБА_36 , а саме: не менше 2 х контактів з ділянкою обличчя (підборіддя дещо зліва, ділянка правої вилиці); не менше 2 х контактів з правою скроневою ділянкою; не менше 2 х контактів з тім`яною ділянкою більше справа; не менше 2 х контактів з правою потиличною ділянкою. Множинність переломів саме з ознаками повторної травматизації, у даному випадку, не дають можливості конкретизувати форму травмуючої поверхні предметів (предмета), якими було заподіяно тілесні ушкодження, а також встановити їх послідовність. Виявлене розтрощення голови (багатофрагментарні переломи кісток склепіння, основи і лицевої частини черепа) є тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент їх спричинення стосовно живої людини і за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку - стало причиною смерті. Смерть ОСОБА_36 настала за 10 12 діб до моменту розтину трупа (12.08.16 р.). Тілесних ушкоджень, що свідчили б про захист ОСОБА_36 в момент отримання травми голови не виявлено. Враховуючи множинність, поліморфізм і місце розташування переломів кісток черепа, положення потерпілої в момент отримання тілесних ушкоджень та взаєморозташування потерпілої і знаряддя (нападника) могли змінюватись. Здійснення будь - яких активних цілеспрямованих дій після отримання такої травми, неможливе. Тілесних ушкоджень, що вказували б на волочіння тіла ОСОБА_36 , не виявлено. Поза трупа (верхні кінцівки розведені в сторони і зігнуті в ліктьових суглобах до голови, а нижні кінцівки - дещо розведені в сторони, зігнуті в колінних суглобах, стопами до середини) та згорнутість (зміщення) нижніх країв верхніх частин одягу (накидка, топік, бюстгальтер), що були зафіксовані під час огляду місця події, при відсутності тілесних ушкоджень від волочіння, можуть, як зазначено, вказувати на те, що на дану ділянку місцевості тіло потерпілої ОСОБА_36 принесено двома особами. Будь - яких інших тілесних ушкоджень не виявлено. За даними акта судово токсикологічного дослідження № 1 108 від 2.08.16 р., у м`язі трупа ОСОБА_36 етилового спирту не виявлено;

При цьому суд також вважає, що та обставина, що вказану вище СМЕ проводив поряд із судово медичним експертом ОСОБА_160 також судово медичний експерт ОСОБА_156 , який був залучений досудовим розслідуванням до участі у огляді місцевості 11.08.16 р. як спеціаліст та як експерт до участі у огляді трупа потерпілої ОСОБА_36 , не дає підстав для визнання висновку експерта № 90 від 04.10.16 р. проведеної СМЕ трупа ОСОБА_36 (т. 1, а. с. 225 - 231), відповідно до вимог ст. 89 КПК України, недопустимим. Тому у задоволенні такого клопотання сторони захисту слід відмовити.

- висновком експерта № 45 МК від 30.09.16 р. проведеної судової медико
криміналістичної експертизи речових доказів з фототаблицями, згідно з яким (т. 1, а. с. 233 - 237) на представлених кістках черепа наявні множинні скалкові злами кісток черепа і нижньої щелепи, що утворились від багаторазової дії (не менше 2 ударів в область обличчя, 2 в тім`яну і праву тім`яну, 2 в праву потиличну і не менше 2 - в праву вискову область, тобто, не менше 8 ударів, враховуючи ознаки повторної травматизації) тупого (тупих) предметів з обмеженою поверхнею. Пошкодження, виявлені на кістках передпліччя, найбільш вірогідно, спричинені зубами великих тварин. Тілесні ушкодження, виявлені на кістках черепа та нижній щелепі, не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту як з попередньо набраним прискоренням, так і без нього;

- висновком експерта № 58 МК від 26.10.16 р. проведеної судової медико - криміналістичної експертизи речових доказів, згідно з яким (т. 1, а. с. 240 - 242), враховуючи локалізацію зламів кісток черепа в різних його областях (тім`яну, праву тім`яну, потиличну, вискову області), їх множинність, а також наявність зламів кісток лицевого черепа та двох зламів нижньої щелепи, з врахуванням відсутності пошкоджень травматичного характеру одягу, шкірних покривів та інших кісток, повністю виключається утворення зламів кісток черепа та нижньої щелепи, що виявлені у ОСОБА_36 , як внаслідок падіння з висоти та удару (ударів) у сторонні предмети, так і внаслідок скочення тіла з похилої поверхні (схилу пагорба) та при удару (ударах) у сторонні предмети;

Оцінюючи вказані вище висновки: № 45 МК від 30.09.16 р. проведеної судової

медико криміналістичної експертизи речових доказів, № 58 МК від 26.10.16 р. проведеної судової медико - криміналістичної експертизи речових доказів на предмет їх допустимості, суд зазначає наступне. Судом не встановлено у судовому засіданні невідповідності процедури проведення вказаних вище експертиз та вказаних вище висновків вимогам ст. ст. 101, 69 КПК України. Під час призначення цих експертиз право на захист порушено не було. підстав для визнання цих висновків відповідно до вимог ст. 89 КПК України, недопустимим, суд не вбачає. Тому у задоволенні такого клопотання сторони захисту слід відмовити.

Аналізуючи вказані вище: висновок експерта № 90 від 04.10.16 р. проведеної СМЕ

трупа ОСОБА_36 (т. 1, а. с. 225 - 231), висновок експерта № 45 МК від 30.09.16 р. проведеної судової медико криміналістичної експертизи речових доказів (т. 1, а. с. 233 - 237), висновок експерта № 58 МК від 26.10.16 р. проведеної судової медико - криміналістичної експертизи речових доказів (т. 1, а. с. 240 - 242), у сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до переконання, що відображені у висновку експерта № 90 від 04.10.16 р. та висновку експерта № 45 МК від 30.09.16 р. тілесні ушкодження, що виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_36 , з врахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що поряд із тілом мертвої ОСОБА_50 він бачив обвинуваченого ОСОБА_12 , який у правій руці тримав биту для бейсболу, дають підстави для висновку, що дійсно, тілесні ушкодження за винятком тих, що, найбільш вірогідно, спричинені зубами великих тварин, заподіяно таким твердим тупим предметом, яким є бита для бейсболу.

- висновком експерта № 63/63 від 10.11.16 р. з фототаблицями проведеної експертизи (т. 8, а. с. 44 50), стверджується та обставина, що на наданих на дослідження кросівках (об`єкт № 1), що були вилучені 12.08.16 р. під час проведення огляду трупа у приміщенні моргу, виявлено крові людини. При визначенні групової належності цієї крові, виявлено антиген Н та ізогемаглютинін анти А і анти В системи АВ0, яка відноситься до групи 0 (I) з ізогемаглютинінами анти А і анти В системи АВ0.

Суд, проаналізувавши наведені вище наведені докази: висновок експерта № 90 від

04.10.16 р. проведеної СМЕ трупа ОСОБА_36 (т. 1, а. с. 225 - 231), висновок експерта № 45 МК від 30.09.16 р. проведеної судової медико криміналістичної експертизи речових доказів, висновок експерта № 58 МК від 26.10.16 р. проведеної судової медико - криміналістичної експертизи речових доказів (т. 1, а. с. 240 - 242), висновок експерта № 63/63 від 10.11.16 р. (т. 8, а. с. 44 50) та протокол огляду місцевості від 11.08.16 р., протокол огляду трупа від 12.08.16 р., висновок експерта № 90 від 04.10.16 р., дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого у тій його частині, що відображає положення тіла ОСОБА_50 на землі; показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що стосуються знаряддя нанесення потерпілій ОСОБА_38 тілесних ушкоджень, з огляду на показання свідка ОСОБА_152 про крик, почутий ним о 24 год. 01.08.16 р. з терикону, з огляду на виявлені на тілі ОСОБА_50 тілесні ушкодження та відмічену у протоколі огляду трупа від 12.08.16 р. (т. 1, а. с. 208 - 222) наявність на внутрішній поверхні лівого кросівка паралельно розташованих полос крові, приходить до переконання, що в момент заподіяння ОСОБА_48 , принаймі, першого із загальної кількості заподіяних по її тілу ударів, вона знаходилась у вертикальному положенні, і їй було спричинено зовнішню кровотечу. Щонайменше удари було завдано потерпілій ОСОБА_38 зліва - у щелепу, що і спричинило перелом щелепи і випадіння зуба із щелепи зліва, який був згодом виявлений у тілі потерпілої ОСОБА_36 (пошкодження інших зубів не виявлено). На користь такого висновку вказує наявність паралельно і вертикально розташованих полос крові на лівому кросівку ОСОБА_50 , що утворились шляхом попадання крові ОСОБА_50 на кросівок і стікання зверху вниз. Як зазначає у своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_40 на землі ОСОБА_43 лежала на лівій стороні з витягнутими поперед себе руками, що дає підстави для висновку, що після такого удару чи ударів вона впала на ліву сторону та ряд інших ударів, у т. ч. ті, що надали ознак повторної травматизації, наносились їй у праву частину її голови: у ділянку правої вилиці; не менше 2 х ударів у праву скроневу ділянку; не менше 2 х ударів у тім`яну ділянку більше справа; не менше 2 х ударів у праву потиличну ділянку, що приводить до висновку про вже горизонтальне на лівому боці розташування потерпілої на час їх заподіяння.

При цьому суд враховує, що, як показав суду обвинувачений ОСОБА_40 , обвинувачені переміщали, переносили тіло ОСОБА_50 лише у горизонтальному положенні, тому підстав вважати, що вказані вище сліди крові на лівому кросівку ОСОБА_50 могли утворитись при інших обставинах, немає.

- висновком експерта № 10/514 від 25.10.16 р. проведеної судової молекулярно генетичної експертизи з фототаблицями, згідно з яким (т. 1, а. с. 258 - 263) генетичні ознаки слідів крові «1», «2» (об`єкт № 1) та «3», «4», «5» (об`єкт № 2) на наданому на дослідженні зрізі пластикової пляшки, що була виявлена та вилучена 11 12 серпня 2016 р. під час проведення огляду місця події на териконі шахти № 3 м. Нововолинська поліцією (об`єкт № 2), встановлено. Генетичні ознаки слідів крові на зрізі пластикової пляшки (об`єкт № 2) збігаються з генетичними ознаками зуба трупа (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак цих об`єктів складає 4, 79 х 10 - 25 і сукупність генетичних ознак, встановлених у цих об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2, 08 септильонів осіб. Генетичні ознаки слідів крові на зрізі пластикової пляшки (об`єкт № 2) є змішаними, походять від двох чи більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зуба трупа;

Тобто, на виявленому та вилученому на верхівці терикону шахти № 3 11 - 12.08.16 р. зрізі пластикової пляшки виявлено сліди крові саме потерпілої ОСОБА_143 .. Наведене вказує на те, що саме поряд з місцем виявлення вказаного вище зрізу пластикової пляшки поліцією і відбувались трагічні події, що потягли смерть ОСОБА_50 .

- протоколом обшуку від 12.08.16 р. з фототаблицями (т. 2, а. с. 183 - 209), згідно з яким за адресою проживання ОСОБА_39 , 99 р. н., а саме: АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_14 - період з 17 год. 55 хв. по 20 год. 20 хв. було проведено такий і виявлено, зокрема, 3 флеш карти, мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі Кор G1 18 262» сірого кольору з тріснутим екраном з флеш картою ємн. 8 ГБ, сім картами стільникового зв`язку «Київстар» та «Лайф» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; 2 пристрої зарядні до ноутбука, ноутбук марки «Самсунг» чорного кольору, ноутбук марки «Асер» чорного кольору, системний блок з кришкою сіро чорного кольору. Речей, що були зазначені в ухвалі суду як належні потерпілій ОСОБА_38 , не вилучено, однак, вилучено її флеш - карту. При цьому ОСОБА_14 , дійсно, зауважила, що вилучені речі не мають жодного відношення до виявлення та смерті потерпілої ОСОБА_36 ;

Оцінюючи вказаний вище протокол обшуку як доказ на предмет його допустимості з огляду на зміст ст. ст. 86 - 89 КПК України, суд враховує, що згідно з клопотанням слідчого про проведення обшуку житла та підсобних приміщень від 12.08.16 р. (т. 2. а. с.181), слідчий клопотав перед судом про надання дозволу на таку процесуальну дію по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_39 у АДРЕСА_1 , так як останній значиться зареєстрованим проживаючим саме за цією адресою. Слідчий просив надати дозвіл на обшук з метою віднайдення таких речей, які мала передати ОСОБА_43 саме ОСОБА_112 малюнки, диск; належного ОСОБА_48 телефону, а також - інших слідів, що мають відношення до події. За ухвалою слідчого судді від 12.08.16 р. (т. 2. а. с.181) клопотання слідчого було задоволено у повному обсязі і такий дозвіл було надано. Дійсно, в ході обшуку, у присутності ОСОБА_14 , яка мешкає там же, з наданням їй копії ухвали судді про дозвіл на обшук, було проведено такий і виявлено та вилучено - інші речі як такі, що мають відношення до події, про що було зазначено в ухвалі слідчого судді, та, зокрема, телефон обвинуваченого ОСОБА_12 та флеш карта пам`яті ємкістю 8 Гб, належна ОСОБА_48 . З огляду на наведене вище та з врахуванням висновку експерта № 2 662 від 19.08.16 р. проведеної судової комп`ютерно технічної експертизи щодо стільникового телефону марки «Samsung I8 262», серійний № НОМЕР_6 , що вилучений в ході цього обшуку, але у ОСОБА_12 , флеш карти ОСОБА_50 , ці речі мають значення для кримінального провадження і стосунок до події. Будь яких клопотань про залучення захисника, не заявлялось. На час проведення такої процесуальної дії кримінальне провадження не мало ознак такого, що здійснюється щодо неповнолітнього підозрюваного чи підозрюваних (т. 6. а. с. 266 269). Тому суд приходить до висновку, що порушення вимог ст. ст. 42, 48, 49, 52, 98, 234 236, 484 КПК України не встановлено і підстав для визнання протоколу обшуку недопустимим доказом, немає.

Покликання захисту на ту обставину, що під час досудового розслідування мало місце порушення вимог ч. 2 ст. 484 КПК України з огляду на те, що процесуальна дія - обшук по місцю проживання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_39 було проведено 12.08.16 р. слідчим, що не був спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх, на увагу не заслуговує, так як на час здійснення цим слідчим вказаної вище процесуальної дій, у кримінальному провадженні, жоден з неповнолітніх обвинувачених не мав процесуального статусу підозрюваного.

З огляду на наведене вище, суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом вказаного вище протоколу обшуку від 12.08.16 р. з фототаблицями (т. 2, а. с. 183 209). Тому у задоволенні такого клопотання захисту слід відмовити.

- протоколом огляду місця події від 20.08.16 р. з фототаблицями (т. 2, а. с. 251 - 257),

згідно з яким в період часу з 13 год. по 14 год. 45 хв. за участю спеціаліста оглянуто ділянку території, яка знаходиться в районі терикону шахти № 3 у м. Нововолинську Волинської обл.. Грунтова дорога до терикону веде за швейною фабрикою праворуч, біля терикону має розгалуження: ліворуч та праворуч. На відстані 150 м від розгалуження наявний міст через висохлий струмок. Місце протікання струмка углиблення у землі, поросле чагарником. При викошуванні чагарника косою, встановлено, що на грунті під мостом з правої сторони виявлено зігнуту наполовину сім карту оператора стільникового зв`язку «Київстар Діджус» (об`єкт № 1). Номер сім картки обрізаний. Залишились вертикально розміщені цифри 1 024 F. На відстані 48 см у протилежному напрямку від об`єкта № 2 лежить частина розламаної сім картки червоного кольору (об`єкт № 3). З однієї сторони сім картки є голограма, з іншої зображення розламаної літери «е» та малюнка у формі півмісяця. На відстані 7 м 06 см від об`єкту № 4 глибше під мостом лежить не пошкоджена задня кришка телефону мобільного, виготовлена з пластику чорного кольору. З внутрішньої сторони кришки телефону наявні дві полями круглої форми діаметром: 0, 5 та 1 см.. На кришці наявна наклейка з надписами: ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , Model: 1 508, фабричні штампи та лейби. Біля кришки лежить екран мобільного телефону. Кришка та екран об`єкт № 5. Зовнішня сторона екрану заклеєна захисною плівкою. Скло екрану розбите та в одному цілому його утримує захисна плівка. На плівці наявні папілярні сліди рук. З іншої сторони три плями речовини бурого кольору. На відстані 39 см від об`єкту № 5 глибше під мостом лежить інша частина корпусу мобільного телефону (об`єкт № 6). Корпус цієї частини телефону деформований, на ньому наявні поперечні тріщини. Встановлено, що телефон працює на 2 сім картки. У сотах сім - картки та флеш картка відсутні. У корпус телефону встановлена акумуляторна батарея, що деформована поперечно та повторює пошкодження на корпусі. На зовнішній стороні батареї телефону наявні наступні більш значущі маркування: О nomi, NB 508. Об`єкти №№ 1 6 вилучено;

Вказаним вище протоколом огляду місця події від 20.08.16 р. (т. 2, а. с. 251 - 257)

об`єктивно стверджуються показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що після залишення обвинуваченими спільно місця події верхівки терикону шахти № 3 по дорозі вони проходили по містку через висохлий струмок, порослий чагарником. При цьому частини побитого битою на землі телефону Катерини, зламану сім - картку з нього було викинуто під міст, а флеш картка забрана обвинуваченим ОСОБА_12

-висновком експерта № 10/458 від 19.10.16 р. проведеної комплексної молекулярно
генетичної та дактилоскопічної експертизи, згідно з яким у змивах з поверхонь наданих на дослідження трьох деталей: деталі, схожої на корпус телефона (об`єкт № 3), деталі, схожої на дисплей телефона (об`єкт № 4), деталі, схожої на накладку до телефона (об`єкт № 5), що виявлені та вилучені під час огляду місця події 20.08.16 р., крові не виявлено, але виявлено поодинокі клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин з ядрами у змивах з поверхонь деталі, схожої на корпус телефона (об`єкт № 3) та деталі, схожої на дисплей телефона (об`єкт № 4), збігаються між собою, з високою вірогідністю збігаються з генетичними ознаками зразків зубів трупа і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові неповнолітнього обвинуваченого та ОСОБА_109 ;

Таким чином, згідно з наведеним вище висновком експерта № 10/458 від 19.10.16 р.

проведеної комплексної молекулярно генетичної та дактилоскопічної експертизи, на частинах пошкодженого мобільного телефону, яким користувалась потерпіла ОСОБА_42 , експертним шляхом виявлено поодинокі клітини з ядрами тіла ОСОБА_50 , потрапляння яких на поверхню телефону було можливими лише при наявності його у ОСОБА_50 на час нанесення їй тілесних ушкоджень, що переконливо стверджує ту обставину, що телефон ОСОБА_50 був з нею на місці події та потім був забраний з місця події після її вбивства.

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних

мереж (електронних інформаційних систем) від 13.01.17 р. з додатком (т. 2, а. с. 276 - 281), згідно з яким отримано інформацію в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії шляхом зняття інформації з мереж оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за № телефону - НОМЕР_8 , відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_12 у розмові із своєю матір`ю 02.12.16 р. з певною впевненістю зазначив про те, що «ну того телефону, ну, ніяк не могли знайти ну, в принципі».

Наведеним вище доказом стверджується та обставина, що обвинувачені приховували вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_36 , зокрема, шляхом приховання її пошкодженого телефону у місці, у якому, як висловив переконання у наведеній вище розмові 02.12.16 р. обвинувачений ОСОБА_12 , цей телефон ніяк не міг би бути знайдений.

-висновком експерта № 2 662 від 19.08.16 р. проведеної судової комп`ютерно
технічної експертизи з додатком, згідно з яким в стільниковому телефоні марки «Samsung 18 262», серійний № НОМЕР_6 , вилученому в ході обшуку у ОСОБА_12 , містяться реєстраційні дані до облікових записів користувачів, які вказані у дослідницькій частині висновку; історії: активності користувача в мережі «Інтернет»; обміну миттєвими повідомленнями, сервіс «Viber», обліковий запис « НОМЕР_9 »; обміну електронними листами з використанням поштового сервісу «gmail», адреса поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_5 ; переписки в соцмережі «ВКонтакте», обліковий запис зареєстрованого користувача « ОСОБА_161 »; файли, дані у яких представлені у вигляді зображень та відео. У файлах із зображеннями містяться дані про пристрій «Samsung GT 18 262». Метадані виявлених файлів вказані у додатку до висновку експерта. У телефон встановлено карту пам`яті формату microSD об`ємом 8 ГБ, характеристики якої вказані у дослідницькій частині. На карті пам`яті, що встановлена до телефону, містяться записи про використання облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_6 » і серед видалених даних містяться файли, дані у яких представлені у вигляді зображень та відеозаписів. У файлах з зображеннями містяться ОСОБА_162 дані з інформацією про пристрій «Nomi i 508, яким вказані зображення виготовлені. Метадані виявлених файлів вказані у додатку до висновку (т. 2, а. с. 214 219, 221);

Наведеним вище висновком експерта № 2 662 від 19.08.16 р. проведеної судової комп`ютерно технічної експертизи з додатками (т. 2, а. с. 214 219, 221), стверджується та обставина, що саме обвинуваченим ОСОБА_12 було забрано з телефон, яким користувалась ОСОБА_43 і який вона мала при собі на момент трагедії в ніч з 01.08.16 р. по 02.08.16 р., карту пам`яті формату microSD об`ємом 8 ГБ, належну ОСОБА_48 , що була вставлена у її телефон, та характеристики якої вказані у дослідницькій частині цього висновку. На цій карті пам`яті, що встановлялась до телефону обвинуваченого ОСОБА_12 02.08.16 р., який був виявлений та вилучений у нього в ході обшуку 12.08.16 р., містяться записи про використання облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_6 » і серед видалених даних містяться файли, дані у яких представлені у вигляді зображень та відеозаписів.

При цьому суд зауважує, що телефон обвинуваченого ОСОБА_12 та вказану

вище флеш карту пам`яті, належну ОСОБА_48 , було вилучено під час обшуку 12.08.16 р., а пошкоджений мобільний телефон ОСОБА_50 було виявлено під час огляду місця події від 20.08.16 р. (т. 2, а. с. 251 - 257), тобто, значно пізніше. Тому можливість використання флеш карти пам`яті у мобільному телефоні ОСОБА_50 в період з 02.08.16 р. по 20.08.16 р. виключається, а факт використання цієї флеш карти пам`яті у мобільному телефоні обвинуваченого ОСОБА_12 о 02 год. 02 хв. 02.08.16 р. доведено об`єктивно документально.

-висновком експерта № 2 942 від 14.11.16 р. проведеної додаткової судової

комп`ютерно технічної експертизи з додатком, згідно з яким в пам`яті мобільного телефону марки «Samsung GT - 18 262», серійний № НОМЕР_6 , вилученому в ході обшуку у ОСОБА_12 , інформації про обмін з іншими пристроями, а також завантаження з. веб ресурсів, доступних в мережі Інтернет, файлів, які згідно з висновком комп`ютерно технічної експертизи № 2 662 від 19.08.16 р., містяться на карті пам`яті «НС» об`ємом 8 GB, не виявлено. Списки файлів, якими здійснювався обмін з використанням бездротової технології «Bluetooth», а також файлів, які завантажувалися з веб ресурсів, доступних в мережі Інтернет», записані на оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації формату «DVD R». У пам`яті телефону у файлі «extermal.db» містяться сліди підключення карти пам`яті з файлами, які виявлені, згідно висновку комп`ютерно технічної експертизи № 2 662 від 19.08.16 р. (дата 02.08.16, 02 год. 02 хв.). Детальний опис типу файлу вказаний у дослідницькій частині. Дата створення та назва файлів, а також дата створення записів у файлі бази даних вказані у додатку до висновку. На карті пам`яті «НС» об`ємом 8 GB, яка встановлена у телефон, інформації про записи телефонних номерів НОМЕР_3 , НОМЕР_10 , не виявлено. На карті пам`яті «НС» об`ємом 8 GB, яка встановлена у телефон, містяться записи облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Список файлових даних, у яких містяться записи про обліковий запис, записаний на оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації формату «DVD R». Під час дослідження список доступних і видалених файлових даних записаний на оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації формату «DVD R». Дата і час видалення файлових даних у списках не вказані з причин, зазначених у дослідницькій частині (т. 2, а. с. 225 230, 232);

-висновком експерта № 3 215 від 16.01.17 р. проведеної додаткової судової

комп`ютерно технічної експертизи з додатками, згідно з яким на накопичувачеві мобільного телефону марки «Samsung GT - 18 262», серійний № НОМЕР_6 , вилученому в ході обшуку у ОСОБА_12 , даних про використання пристрою для з`єднань з обліковим записом « ІНФОРМАЦІЯ_6 », не виявлено. У файлових даних із записами логіну облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_6 », які містяться на карті пам`яті «НС» об`ємом 8 GB, даних про пристрій, яким вони створені, не виявлено. На накопичувачеві телефону файлових даних із записами логіну облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_6 », не виявлено. На накопичувачеві телефону у файлі «extermal.db» містяться дані про дату і час, які можуть свідчити про дату і час підключення накопичувача з файлами, які містяться на карті пам`яті «НС» об`ємом 8 GB. Дата та час створення записів у файлі бази даних вказано у додатку № 2 до висновку. Інформація про дату і час запису файлових даних з записами логіну облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_6 », які містяться на карті пам`яті «НС» об`ємом 8 GB, вказано у додатку № 3 до висновку. Дані про зміну файлових даних, які містяться на карті пам`яті «НС» об`ємом 8 GB, скопійовано та записано на оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації формату «DVD R». Стовпчаста діаграма змін інформації на карті пам`яті «НС» об`ємом 8 GB наведено у додатку № 4 до висновку. На карті пам`яті «НС» об`ємом 8 GB містяться файли журналів роботи додатків «Ketchapp» та «Aliexpress із записами про пристрій «Nomi i 508(т. 2, а. с. 238 247, 249, 250);

Тобто, інформація про файли, що мались на карті пам`яті (флешці), яким користувалась ОСОБА_43 і яка була вставлена у її телефон, не могли потрапити у телефон, яким користувався обвинувачений ОСОБА_12 , а станом на 02 год. 02 хв. 02.08.16 р., з інших, відмінних від цієї картки, джерел.

Експерт ОСОБА_163 , будучи допитаним з приводу висновку № 2 662 від 19.08.16 р., та при дослідженні цього висновку, додатків до нього, у т. ч. - сформованих у електронному вигляді, 26.12.18 р. в суді показав, що про те, що на флеш карті пам`яті, що була вставлена у телефон «Самсунг», є облікові записи з надписом « ОСОБА_94 », що було виявлено серед видаленої інформації за допомогою спеціалізованої програми відповідно до Методики дослідження. Ця інформація була відновлена, досліджена. Ці записи, фото були створені саме пристроєм «іНомі 508». Було виявлено, що зміна файлів у папці «Фото» мала місце о 02 год. 02.08.16 р., при цьому ця папка мала бути відкритою. При проведенні експертизи ним було забезпечено незмінність наданих на дослідження доказів шляхом блокування записів на етапі дослідження шляхом застосування офіційних апаратів блокування записів на флешці. Будучи допитаним з приводу висновку № 2 942 від 14.11.16 р., та при дослідженні цього висновку, додатків до нього, 26.12.18 р. в суді показав, що на флеш карті пам`яті при дослідженні було виявлено, що виявлені файли не були завантажені з вебресурсу чи за допомогою такого. Час активації (встановлення) цієї флеш - карти у телефон «Самсунг» - 02 год. 02 хв. 02.08.16 р. - було встановлено в ході експертного експерименту з огляду на те, що система стільникового телефону сканує (зчитує) дані на підключеній до нього флеш карті. Зафіксовано останній запис в базі даних телефону при підключенні до телефону носія інформації. Оскільки для кожної дії потрібен певний час, то о 02 год. 11 хв. 02.08.16 р. була вчинена із флеш картою ще дія, що і була відображена у інформаційній системі. Слідчий експеримент дозволив звузити коло пошуку дати використання флеш - карти при її підключенні. Із пакетом йому надійшли ще флешки, що не були зазначені у постанові слідчого про призначення експертизи, тому вони ним не досліджувались, а після проведення експертизи слідчому було повернуто всі предмети у опечатаному вигляді.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає безпідставним покликання сторони захисту на ту обставину, що експерту перед проведенням експертизи № 2 662 було надано більшу кількість об`єктів для дослідження, частина яких не знайшла свого відображення у висновку, так як експертом було проведено дослідження тих об`єктів, що були йому надані фактично у належно опечатаному вигляді та щодо дослідження яких було зазначено у постанові слідчого. Ним слідчому повернуто було всі ті об`єкти, що надійшли, у належно опечатаному вигляді. Тому підстав для визнання такого висновку недопустимим доказом суд не вбачає. Таке клопотання сторони захисту слід залишити без задоволення.

Клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказами всіх висновків експертиз у справі під №№ 2 662, 2 942, 3 215 проведених комп`ютерно технічних експертиз), що були проведені експертами НДКЦ МВС України з огляду на те, що ці експерти належать до системи внутрішніх справ і перебувають у підпорядкуванні МВС, а тому є заінтересованими, а також з покликанням на те, що об`єкти дослідження були здобуті незаконним шляхом під час проведення обшуку 12.08.16 р. з порушення вимог КПК України, є безпідставним та до задоволення також не підлягає з підстав, наведених судом вище.

-протоколом огляду предметів від 14.08.16 р. з фототаблицями (т. 2, а. с. 286 - 292),

згідно з яким було оглянуто ноутбук типовий чорного кольору з написом «Асеr», що був вилучений під час обшуку 12.08.16 р. з будинку по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_12 .. При увімкненні монітора при вході у систему виводиться заставка пароля з написом NAZAR TERLETSKY/. При введені пароля: «NAZAR - 123» здійснюється вхід в систему. У, зокрема, папці «Ссылки» є ярлик «Недавно использованные папки» (Дата зміни 09.07.16 р.), де виводиться список недавно використовуваних папок, серед яких є ярлик КАТЯ (дата зміни 08.08.16 р.) ємністю 1 Кб. При переході на нього виводиться вікно повідомлення: «Объект «Катя», на который ссылается этот ярлык, изменен или перемещен и ярлык больше не работает». Ярлик не видалявся. У цій же папці є ярлик «Максиму» (дата зміни 28.07.16 р.) з аналогічним інформуванням. Ярлик не видалявся. Є папка «Збережені фотографії», яка порожня, дата зміни 02.08.16 р. о 14 год. 50 хв.. При запуску браузера «ХРОМ виводиться список файлів, повідомлень тощо, серед яких: 12.08.16 р. дані про відвідування сайтів, що розміщували інформацію про знайдення зниклої ОСОБА_151 ; 11.08.16 р. дані про відвідування сайтів, сторінок « ОСОБА_161 », діалоги, ОСОБА_164 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 сайт, сторінка « ОСОБА_165 »; 08.08.16 р., 07.08.16 р. сайт « ІНФОРМАЦІЯ_8 », діалоги; 03.08.16 р. - сайт «ВКонтакті», 02.08.16 р. перерви у відвідуванні інтернету з 00 год. 19 хв. після перегляду відеофайла «Безславні виродки» 7 разів по 03 год. 03 хв., з 03 год. 03 хв. по 03 год. 49 хв., подальша активність у мережах з 14 год. 56 хв. по 23 год. 47 хв. із входом на сторінку « ОСОБА_166 » у « ІНФОРМАЦІЯ_8 » в період з 15 год. 05 хв. по 15 год. 08 хв., а також, серед інших, на сторінки « ОСОБА_132 », « ОСОБА_167 »; 01.08.16 р. відвідування сайту «Кінопросторі» і перегляд відеофайла « ОСОБА_168 виродки» о 23 год. 02 хв. це останній запис в Інтернеті; в період з 15 по 31 липня 2016 р. дані про інше відвідування сайтів; о 04 год. 31 хв. 14.07.16 р. відвідування сторінки « ОСОБА_169 » у « ОСОБА_51 »;

Наведений вище доказ підтверджує ту обставину, що після 23 год. 02 хв. по 03 год. 03 хв. встановлено неактивність у використанні цього комп`ютера, що знаходився у кімнаті по місцю проживання на той час обох обвинувачених. З огляду на показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій частині, що обвинувачені часто користувались комп`ютером, а на териконі шахти № 3 у нічну пору 02.08.16 р. були як ОСОБА_43 , так і обоє обвинувачених, суд вважає, що у цей час обох обвинувачених вдома не було, тобто, вони вийшли з дому одночасно і разом. З врахуванням цього суд приходить до висновку, що таким доказом стверджується період відсутності обох обвинувачених вдома і їх спільне пересування на терикон шахти № 3 та спільне перебування на місці події аж до повернення додому після вбивства ОСОБА_50 , коли о 02 год. 02 хв. 02.08.16 р. було активовано флеш - карту останньої.

- протоколом огляду від 14.08.16 р. з додатками (т. 2. а. с. 294 315), згідно з яким обвинувачений ОСОБА_12 за допомогою ноутбука «ASUS» на пропозицію начальника відділу поліції добровільно у мережі Інтернет через свою сторінку, підписану ніком « ОСОБА_161 » зайшов у соцмережу «ВКонтакті» та, увівши у пошуку «HEISEN BERG» перейшов на відповідну сторінку під таким іменем як сторінку обвинуваченого ОСОБА_39 у цій же соцмережі. Він же зайшов у соцмережу Facbook, увівши текст для пошуку «Maksym Terletskyy», обрав за фото одну із сторінок, що інформації не містила. Він же зайшов на свою сторінку в соцмережі «ВКонтакті» під іменем « ОСОБА_161 », де наявна переписка із ОСОБА_41 , що припинилась у 2014 р., мається переписка з ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 з приводу зникнення ОСОБА_151 . Зокрема, згідно з роздрукованими додатками до протоколу за вказаними вище переписками, на повідомлення та запитання про знаходження його брата ОСОБА_57 , зникнення ОСОБА_151 з боку «Назара» написані репліки глузливого та образливого характеру:

- за 02.08.16 р. на запитання про те, чи є його брат ОСОБА_56 , так як ОСОБА_43 пропала «мені на всіх вас …(нецензурна лексика), хто в кого лазить, де ночує»

- за 04.08.16 р., 09.08.16 р. на таке ж повідомлення та запитання - «Хаха…», «Догралась дєвка», «(нецензурний вираз)… у Литкіной є… (нецензурний вираз) хлопець, а з ОСОБА_59 вона навіть не спілкується, він …(нецензурний вираз)…вже скільки часу у Словенії», «Звідки мені знати відстань» - (на запитання, де ОСОБА_43 ); відмовлявся надати посилання на ОСОБА_57 , так як його «всі вже «задрали»»;

- за 11.08.16 р., 12.08.16 р., коли ОСОБА_43 вже була виявленою мертвою про непричетність його та ОСОБА_57 до події.

Роздруківкою тексту переписки на сторінці ОСОБА_175 у мережі «ВКонтакті» (т. 2. а. с. 316), що добровільно надана останньою, підтверджується отримана при вказаній вище процесуальній дії інформація про переписку обвинуваченого ОСОБА_12 з приводу повідомлення про зникнення ОСОБА_50 04.08.16 р..

За даними цього ж протоколом огляду від 14.08.16 р. (т. 2. а. с. 294 315), між потерпілою ОСОБА_83 та обвинуваченим ОСОБА_12 мала місце переписка з приводу фото, про які ОСОБА_43 зазначала, що про них не мало бути відомо нікому, крім ОСОБА_57 ; виражала свою невдоволеність тим, що ОСОБА_56 не дотримав таємниці, а ОСОБА_12 повідомив їй, що це зробив - він.

Вказаним вище протоколом огляду від 14.08.16 р. (т. 2. а. с. 294 315), роздруківкою переписки (т. 2. а. с. 316), у повній мірі стверджується та обставина, що стосунки з ОСОБА_46 у ОСОБА_12 були неприязними, мало місце поширення її фото без її на те згоди, з приводу чого хвилювалась ОСОБА_43 , та обвинувачений ОСОБА_12 , знаючи достеменно про те, що ОСОБА_43 вбита 02.08.16 р., свідомо приховував цю подію та причетність обвинувачених до неї; з ціллю уникнути викриття, надавав своїм знайомим неправдиву інформацію про те, що його брата ОСОБА_39 - вже давно немає в Україні; що йому не зрозумілі претензії до них з приводу зникнення ОСОБА_50 тощо.

- висновком судово психіатричної експертизи № 218 від 10.09.16 р. (т. 6, а. с. 199 - 202), згідно з яким обвинувачений ОСОБА_12 в період часу, що стосується інкримінованих йому протиправних дій не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; за психологічними критеріями його загальний психічний розвиток відповідає вікові, з якого настає кримінальна відповідальність. З урахуванням індивідуально психологічних, вікових, емоційних особливостей та стану розумового розвитку, він спроможний правильно сприймати важливі по справі обставини, усвідомлювати значення своїх діянь, керувати ними, передбачати наслідки та давати щодо цього вірні покази. Патологічної схильності до фантазування, неусвідомленого вигадування у нього не зафіксовано. Об`єктивно дослідити, чи міг він перебувати у будь - якому особливому емоційному стані на час делікту, з`ясувати не виявилось за можливе. Індивідуально типологічні особливості ОСОБА_12 , що зазначені у дослідницькій частині (негнучкість у взаєминах, недовірливість, схильність до не відкритості власних переживань, протиставлень оточенню своїх суб`єктивних поглядів і суджень, тамуванню образ, а також поганий контроль імпульсів, та інші дисгармонійні особливості можуть негативно відображатись на мотивації його суспільної поведінки. На даний час він ознак будь - якого психічного розладу не виявляє, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Вказаний вище висновок суд не вважає таким, що є недопустимим з огляду на положення ст. ст. 88, 89 КПК України. а тому у задоволенні такого клопотання сторони захисту - відмовляє. Висновок наданий з дотриманням вимог ст. 101 КПК України, є допустимим доказом у справі.

-висновком судово психіатричної експертизи № 142 від 05.05.18 р. (т. 6, а. с. 207
210), згідно з яким обвинувачений ОСОБА_40 в період часу, що стосується інкримінованих йому протиправних дій, не виявляв ознак будь якого психічного розладу, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, може бути визнаний осудним; з врахуванням рівня свого розумового розвитку та індивідуально психологічних особливостей, здатний розуміти характер та фактичний зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки, правильно сприймати обставини, що мають значення у провадженні, та давати щодо них правильні показання. У ОСОБА_39 таких індивідуально психологічних особливостей (агресивність, жорстокість), що суттєво вплинули б на характер його протиправних дій (скоєння умисного вбивства) та могли б суттєво вплинути на його поведінку, не виявлено. У нього патологічної схильності до фантазування не виявлено. На період скоєння інкримінованих йому дій, ОСОБА_40 у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання, а також у будь якому емоційному стані (стрес, фрустрація, т. д.), який суттєво міг вплинути на його свідомість та діяльність, не перебував. В даний час він на будь - який психічний розлад не страждає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Вказаний вище висновок суд також не вважає таким, що є недопустимим з огляду на положення ст. ст. 88, 89 КПК України. А тому у задоволенні такого клопотання сторони захисту - відмовляє. Висновок наданий з дотриманням вимог ст. 101 КПК України, є допустимим доказом у справі.

- оглянутими у судовому засіданні речовими доказами телефоном марки «Samsung GТ I8262», що виявлений та вилучений у обвинуваченого ОСОБА_12 під час обшуку 12.08.16 р. по місцю його проживання та флеш - картою пам`яті, що належала потерпілій ОСОБА_38 і була вилучена там же і тоді ж у обвинуваченого ОСОБА_12 (т. 3. а. с. 227).

Суд визнає всі здобуті по справі докази допустимими, належними, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.
Разом з тим, суд вважає, що показання неповнолітнього свідка ОСОБА_176 , який був допитаний 25.05.18 р., не містять будь якого доказового значення щодо предмета доказування та є даними, що характеризують особу обвинуваченого і вказують на те, що при навчанні у технікумі він не допускав такої поведінки, що сформувала б про нього у цього свідка як одногрупника думку негативного характеру.

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії кожного з обвинувачених, що інкриміновані їм, кваліфіковано органом досудового розслідування вірно та перекваліфікації не підлягають.

Суд вважає, що покликання сторони захисту на неконкретність обвинувачення не знайшло свого ствердження в ході та у межах даного кримінального провадження, так як об`єднані у ньому у одне провадження обвинувальні акти щодо обох обвинувачених та обсяг пред`явленого їм обвинувачення, не дає підстав для висновку про вчинення цього злочину будь - якою іншою особою, крім них.

Та обставина, що інкриміноване обом обвинуваченим кримінальне правопорушення (злочин) вчинено ними на грунті довготривалих особистих неприязних відносин, зазначена судом вище як доведена у судовому засіданні, з наведенням обґрунтування такого висновку суду.

Та обставина, що інкриміноване обом обвинуваченим кримінальне правопорушення (злочин) вчинено ними за попередньою змовою групою осіб, суд вважає, доведена у судовому засіданні. При цьому суд вважає доведеним, що ступінь участі кожного з обвинувачених як інтенсивність діяння кожного з обвинувачених, які діяли спільно, вчиняючи інкримінований їм злочин, є рівною. При цьому дії по безпосередньому забезпеченню наявності на місці події знаряддя вбивства та нанесенню ударів по тілу потерпілої, вчиняв саме обвинувачений ОСОБА_12 .. А дії по забезпеченню, того, щоб ОСОБА_43 вийшла з дому у пізню пору доби та спільно з обвинуваченими пройшла на терикон шахти, у безлюдне, хоча й відоме їй, на той час місце, для її вбивства, вчиняв саме обвинувачений ОСОБА_142 .. Хоча не встановлено, що дії і обвинуваченого ОСОБА_39 полягали у безпосередньому заподіянні ОСОБА_48 тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть, однак, він поряд з братом взяв безпосередню умисну участь у самому процесі вчинення злочину і є, в дійсності, безпосереднім співвиконавцем вбивства, тому має нести відповідальність за вчинення такого вбивства як співвиконавець.

Суд вважає доведеним, що умисел обох обвинувачених з самого початку був направлений саме на вбивство ОСОБА_50 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_39 у тій їх частині, що він, виявивши ОСОБА_47 мертвою, безвідказно підкорився вказівкам обвинуваченого ОСОБА_12 , який є його молодшим братом, щодо допомоги у перенесенні та прихованні тіла мертвої ОСОБА_50 ; приховуванні інших слідів злочину на протязі досить тривалого проміжку часу, так як не мав можливості вчинити інакше, суд оцінює критично як такі, що дані з метою применшити свою роль у вчиненні злочину.

До такого висновку суд дійшов з огляду на наступне.

Так, обоє обвинувачені є двоюрідними братами та в силу такого свого родинного спілкування та знайомства і спілкування з потерпілою ОСОБА_83 , їм обом було відомо про перипетії їх з ОСОБА_46 стосунків на протязі тривалого проміжку часу. Незадовго до трагедії ОСОБА_43 оприлюднила своє фото із своїм новим обранцем свідком ОСОБА_114 і прагнула остаточно розірвати стосунки із ОСОБА_117 .. 01.08.16 р. обвинувачений ОСОБА_40 настирливо домагався зустрічі із ОСОБА_46 у пізню пору доби, на що вона погодилась та о 23 год. 01.08.16 р. вийшла на зустріч з ним на короткий проміжок часу для того, щоб передати малюнки та диск з привітанням до минулого його дня народження. Про таку зустріч знав достеменно обвинувачений ОСОБА_12 , який приєднався до них у той вечір. Наміри провести таку зустріч на териконі у відлюдному місці та у пізню пору доби, виникали лише у обвинувачених з огляду на те, що ОСОБА_43 , вийшовши на зустріч з ОСОБА_54 , маючи вади зору, навіть на попіклувалась про лінзи чи окуляри. До терикону обвинувачені вирушили разом з ОСОБА_46 , про що ствердила свідок ОСОБА_141 і за досить короткий проміжок часу до 01 год. 43 хв. (момент припинення фіксації місця знаходження мобільного телефону Катерини по дорозі з терикону у напрямку зони дії базової станції: АДРЕСА_9 )(т. 2. а. с. 320) ОСОБА_43 була не лише вбита, а й тіло її було перенесено в умовах поганої видимості та лісистої місцевості з місця події - у хащі і приховано; сліди крові на місці події присипано попелом із згарища, телефон знищено по дорозі назад, що достатньо свідчить про наявність попередньої домовленості та злагодженості у діях обвинувачених.

На користь такого висновку свідчить і посткримінальна поведінка обох обвинувачених, що встановлена судом та доведена вказаними вище доказами.

Так, вони разом переносили тіло потерпілої і приховували його; разом приховували сліди злочину присипання слідів крові на місці події попелом, знищення мобільного телефону ОСОБА_50 та приховування його решток; разом повертались додому певним маршрутом, що давав їм можливість не проходити понад будинком ОСОБА_50 ; о 02 год. 02 хв. тобто, відразу після повернення додому знищили файли, що були у флеш карті, забрані з мобільного телефону ОСОБА_50 ; при візиті свідків ОСОБА_109 та ОСОБА_110 до будинку обвинувачених вживали заходів до приховування інформації про подію, місце знаходження тіла ОСОБА_50 та їх відношення до вбивства, хоча вдома були, а вже вранці 02.08.16 р. разом вибули у Республіку Словенію. У Республіці Словенії обвинувачений ОСОБА_40 знищив усю свою переписку з ОСОБА_46 , а обвинувачений ОСОБА_12 в Україні. Останній повернувшись в Україну, на запитання про ОСОБА_47 та ОСОБА_57 , продовжував заперечувати свою та ОСОБА_57 причетність до події. Обвинувачений ОСОБА_40 під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_12 , тривалий час уникав спілкування з правоохоронними органами. Покликання обвинуваченого ОСОБА_39 на те, що він так діяв під примусом свого брата ОСОБА_44 , який на нього кричав, командував ним, переконував його у тому, що їх викрито не буде, суд оцінює критично, адже він заздалегідь розраховував на те, що викритим не буде, а вже через кілька днів після події знаходився у іншій державі.

Та обставина, що інкриміноване обом обвинуваченим кримінальне правопорушення (злочин) вчинено ними з особливою жорстокістю, також знайшла своє ствердження в суді.

Так, судом встановлено і докази цього наведені вище, що потерпілій ОСОБА_177 яка у тій ситуації була абсолютно беззахисною, не оборонялась, було нанесено ряд ударів у голову життєво важливий орган - що спричинило її смерть. Перший удар (удари) тупим твердим предметом з обмеженою поверхнею, яким, як показав обвинувачений ОСОБА_40 , була бита для бейсболу, та що спричинило кровотечу і попадання крові на взуття ОСОБА_50 , остання, прийняла у вертикальному положенні, та, відповідно, будучи у свідомості, а тому відчувала сильний біль та страждання.

На користь такого висновку суду свідчать не спростовані, як вважає суд, зазначені вище показання свідка ОСОБА_152 про страшний, несамовитий, протяжний жіночий крик із терикону саме у час події; дані висновку експерта № 90 від 04.10.16 р. проведеної СМЕ трупа ОСОБА_36 (т. 1, а. с. 225 - 231), згідно з яким 2 га група виявлених у ОСОБА_50 тілесних ушкоджень: розтрощення голови у вигляді багатофрагментарних переломів кісток склепіння, основи і лицевої частини черепа - виникли від багаторазової дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, є прижиттєвими і виникли незадовго до моменту настання смерті, або в момент її настання.

Суд вважає, що це свідчить про наявність умислу у обвинувачених на позбавлення ОСОБА_50 життя саме із заподіянням їй особливих мук, страждань через довготривалі їх з нею неприязні відносини. Ряд подальший багаточисельних ударів які як довершили розпочате умисне позбавлення Катерини життя, так і дуже знівечили тіло (голову) потерпілої, що свідчить про вияв агресивного застосування сили та неприязні до жертви.

Обговорюючи питання правильності кваліфікації, зокрема, дій обвинуваченого ОСОБА_39 , суд приходить до висновку, що підстав для перекваліфікації його дій на ч. 1 ст. 396 КК України, про що заявляє захист обвинуваченого ОСОБА_39 , не вбачається.

Обговорюючи питання правильності кваліфікації дій обох обвинувачених, суд приходить до висновку, що підстав для перекваліфікації їх дій на ч. 1 ст. 115 КК України, також не вбачається.

До обставин, що пом`якшують покарання обох обвинувачених, суд відносить вчинення злочину неповнолітніми (т. 2, а. с. 68 - 70).

Обставин, що обтяжують покарання кожного з обвинувачених, суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення (злочину), те, що вони вчинили особливо тяжкий злочин; особи винуватих у їх сукупності: те, що обоє неповнолітні обвинувачені раніше не притягались до кримінальної відповідальності; до арешту навчались та не працювали, доходу, утриманців не мали. За останнім місцем навчання у Нововолинській гімназії обвинувачений ОСОБА_12 характеризується посередньо як учень з середнім рівнем навчальних досягнень, який потребував постійного контролю, але був активним у роботі учнівського самоврядування, культмасових заходах, занять не пропускав; виховувався у неповній сім`ї та був вразливим, замкнутим, але на зауваження старших реагував належно (т. 6. а. с. 193). За останнім місцем навчання у ДВНЗ «Нововолинський електромеханічний коледж» він же характеризується більше позитивно як студент, який посередньо навчався за спеціальністю «Обслуговування комп`ютерних систем і мереж»; у стосунках з оточуючими поводив себе коректно, адекватно, за характером комунікував з невеликою кількістю друзів, іноді був образливим (т. 6. а. с. 194). Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_40 характеризується по місцю свого фактичного проживання у Республіці Словенії та по місцю навчання у школах виключно позитивно (т. 5, а. с. 111 - 171) як успішний та дисциплінований учень, схильний до мистецтва; раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_40 попросив у судовому засіданні пробачення та своїми показаннями і участю у слідчому експерименті, частково об`єктивно посприяв досудовому розслідуванню у встановленні обставин вчинення злочину та встановленню істини у справі.

Суд також враховує думки обох потерпілих, а саме, те, що вони обвинувачених не простили та настоюють на їх найсуворішому покаранні; зазначили про наявність також майнових та моральних претензій претензій та те, що по даний час шкоду, завдану злочином потерпілим, жодним із обвинувачених жодним чином не відшкодовано.

Судом також враховуються відомості та висновки досудової доповіді органу пробації щодо обох неповнолітніх обвинувачених, що є: посереднім щодо обвинуваченого ОСОБА_12 (т. 5. а. с. 56 60), із зазначенням, зокрема, про середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та більш позитивним щодо обвинуваченого ОСОБА_39 (т. 6. а. с. 57 60, 62 - 67) із зазначенням, зокрема, про низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.
Доводи сторони захисту про неналежне здійснення органом пробації підготовки досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_39 з огляду на невстановлення даних про його місце проживання, близьких родичів, надання доповіді на підписання без участі перекладача, на думу суду, з огляду на зміст досудової доповіді та обсяг вивчених перед її складанням документів, наявності заяви обвинуваченого ОСОБА_39 у судовому засіданні про епізодичну (деколи не розуміє української мови) потребу у перекладачеві, суд відкидає.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обох обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції їх від суспільства.

На переконання суду, покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України, х врахуванням п. 5 ч. 3 ст. 102 КК України, у даному випадку є необхідним для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Підстав для застосування ст. 69, 75, 76, 104 КК України немає.

У строк відбування покарання, обом обвинуваченим слід зарахувати термін перебування їх під вартою до вступу даного вироку у законну силу, із розрахунку: 1 (один) день попереднього ув`язнення - за 2 (два) дні позбавлення волі, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обом обвинуваченим попередньо, слід залишити без змін. Виняткових обставин для звільнення обвинувачених з - під варти до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання, ці витрати.

Відповідно до положень ст. 1179 КК України, неповнолітня особа у віці від 14 р. до 18 р. має нести відповідальність за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. На даний час обоє обвинувачені досягли повноліття.
Ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У справі заявлено цивільні позови:

- (1.) потерпілою та цивільним позивачем ОСОБА_8 до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 та його законного представника ОСОБА_14 про стягнення 45 700 грн майнової та 1 000 000 грн моральної шкоди, завданої злочином (т. 1, а. с. 94 98. т. 6, а. с. 64 - 67), обґрунтований тим, що потерпіла ОСОБА_42 є її дочкою. Обвинувачений ОСОБА_12 є неповнолітнім, у справі приймає участь його законний представник ОСОБА_14 .. Покликаючись на ст. ст. 127, 128 КПК України, ст. 1 201 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1 166, ч. 1 ст. 1 179 ЦК України, зазначає, що злочином їй спричинена матеріальна шкода, що полягає у витратах на організацію поховання дочки, а саме: придбання: домовини вартістю 3 800 грн, хреста вартістю 400 грн, одягу загальною вартістю 3 070 грн, витратних матеріалів та атрибутів, необхідних для поховання, загальною вартістю 3 197 грн; послуг катафалка вартістю 900 грн, послуг могилокопачів вартістю 500 грн, витрат на жалобний обід вартістю 3 900 грн, витрат на встановлення надмогильного пам`ятника вартістю 30 000 грн, а всього 45 700 грн. Моральну шкоду оцінює в сумі 1 000 000 грн, так як вона перенесла великий, тяжкий, тривалий фізичний біль, спричинений внаслідок настання факту мученицької смерті її дитини непоправну втрату. Зазначає, що вона перенесла тяжкий, тривалий емоційний зрив та психоемоційні перевантаження з приводу смерті своєї єдиної дочки; розуміння своєї безпорадності зарадити діями та допомогти. Вона змушена була залишити та втратила роботу у РП у зв`язку з необхідністю тривалого перебування в Україні під час пошуку її дитини, організації поховання та тривалого досудового та судового слідства. В Україні вона не має змоги знайти роботу для заробітку. Вона втратила життєву перспективу, її життєві плани повністю порушено. Вона вже не зможе відчути радість від спілкування із своєю дитиною і онуками у майбутньому. В результаті отримання фізичної і душевної травми, повністю порушився встановленій раніше порядок та ритм її життя. Були порушені актуальні життєві плани, погіршилась можливість побудови і реалізації нових життєвих перспектив. Вона досі має проблеми зі здоров`ям, що полягають у частих і незрозумілих болях, необхідності систематичного приймання заспокійливих препаратів. Події, що трапились, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (лікування), зумовили і зумовлюють необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів і вимагають компенсаторних можливостей для їх подолання. Оскільки неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 не має власного майна і коштів, необхідних для відшкодування їй шкоди, завданої злочином, вважала, що майнову відповідальність зобов`язана нести його законний представник ОСОБА_14 .. Просить позов задовольнити на загальну суму 1 045 700 грн.

У подальшому 22.03.19 р. - представник потерпілої адвокат зазначила про врахування уточнення вимог її довірительки в частині стягнення вказаної вище суми позовних вимог із обвинуваченого ОСОБА_12 у зв`язку з досягненням ним повноліття.

- (2.) потерпілим та цивільним позивачем ОСОБА_8 до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_39 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином (т. 5, а. с. 172 175, т. 6, а. с. 64 - 67), яким одночасно зменшено розмір позовних вимог в частині майнової шкоди, що попередньо було закладено у позові до законного представника неповнолітньої обвинуваченого ОСОБА_12 засобом закладення вимоги про солідарне із обвинуваченим ОСОБА_54 відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_12 . Зазначено, що позбавлено життя молоду дівчину, матір`ю якої вона є. Вона прожила багато тяжких днів у очікуванні пошуку зниклої дитини, не їла і не спала. Дочка ніколи не дозволяла не ночувати вдома без повідомлення її чи бабусі; вступило вузу і наступною очікуваною подією було подання туди документів безпосередньо. Дочка була переповнена позитивними життєвими моментами у сподіванні на кохання, вдале життя, гарне майбутнє. Віднайдення через 10 днів страшно понівеченої дитини викликало жах. Завдану злочином шкоду їй не відшкодовано. Нею вже попередньо закладено цивільний позові про стягнення з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 та його законного представника ОСОБА_14 1 000 000 грн моральної та 45 700 грн майнової шкоди. Тому суму матеріальної шкоди просить стягнути з обох неповнолітніх обвинувачених у солідарному порядку по 22 850 грн з кожного. А суму морального відшкодування також в сумі 1 000 000 грн просить стягнути на її користь з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_39 ;

- (3.) потерпілим та цивільним позивачем до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 та його законного представника ОСОБА_14 про стягнення 1 000 000 грн. моральної шкоди, завданої злочином (т. 1, а. с. 116 - 119), обґрунтований тим, що потерпіла ОСОБА_42 є його дочкою. Обвинувачений ОСОБА_12 є неповнолітнім, у справі приймає участь його законний представник ОСОБА_14 .. Покликаючись на ст. ст. 127, 128 КПК України, Конституцію України, п. 1 ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1 166, ч. 1 ст. 1 179 ЦК України, зазначає, що він, безумовно, зазнав моральної шкоди. Він провів безліч днів у пошуку зниклої дитини, яка - ніколи не дозволяла собі не ночувати вдома без попереднього повідомлення бабусі чи матері, вступила до вузу, куди мала везти документи, фактично, жила цими подіями; була переповнена життєвими позитивними моментами із сподіванням на кохання, вдале життя, гарне майбутнє, - без їжі та сну при суцільному неврозі. Натомість, через 10 дн. він знайшов її понівеченою, фактично, без обличчя; череп було розтрощено у такий спосіб, що його прийшлось збирати по маленьких фрагментах. Кості були роздроблені на маленькі шматки. Їх збирали у його присутності і, на що рідній людині було неможливо та жахливо дивитись. Після знайдення його дочки йому прийшлось докласти немало зусиль для законного покарання винуватої у смерті дочки особи. Йому приходиться докладати немалих зусиль для спостерігання за особою, яка, як він вважає, є винуватою і не розкаюється, прагне уникнути покарання, законний представник якої наголошує на неповнолітті особи і обов`язку шанобливого до неї ставлення. Оскільки злочином йому завдано майнової та моральної шкоди, моральну шкоду оцінює в сумі 1 000 000 грн, та так як неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 не має власного майна і коштів, необхідних для відшкодування йому шкоди, завданої злочином, вважає, що майнову відповідальність зобов`язана нести його законний представник ОСОБА_14 .. Просить позов задовольнити та стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_14 на його користь 1 000 000 грн. морального відшкодування.

- (4.) потерпілого та цивільного позивача до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_39 про стягнення 1 000 000 грн моральної шкоди, завданої злочином (т. 5, а. с. 176 - 179). Зазначено, що позбавлено життя молоду дівчину, батьком якої він є. Він прожив багато нервових днів у пошуку зниклої дитини, не їв і не спав. Дочка ніколи не дозволяла не ночувати вдома без повідомлення її чи бабусі; вступила до вузу і наступною очікуваною подією було подання туди документів безпосередньо. Дочка була переповнена позитивними життєвими моментами у сподіванні на кохання, вдале життя, гарне майбутнє. Віднайдення через 10 днів страшно понівеченої дитини викликало жах. Завдану злочином шкоду йому не відшкодовано. Суму морального відшкодування в розмірі 1 000 000 грн просить стягнути на його користь з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_113 ..

Враховуючи наведене у позовах потерпілої ОСОБА_8 обґрунтування та надані на їх підтвердження докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та, з врахуванням позицій обох обвинувачених, які не заперечили проти таких вимог у частині стягнення з них майнової шкоди на користь потерпілої ОСОБА_8 , підлягають до часткового задоволення.

Так, позов потерпілої ОСОБА_8 підлягає задоволенню в частині стягнення з обох обвинувачених у солідарному порядку майнової шкоди у загальній сумі 45 700 грн (т. 1, а. с. 97, 98, т. 6, а. с. 66). Разом з тим, слід відмовити у задоволенні таких її позовних вимог частині у відшкодування витрат на жалобний обід вартістю 3 900 грн з огляду на положення ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», відповідно до якої до поняття поховання померлого відноситься комплекс заходів та обрядових дій, що здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству, а поминки (поминальні обіди) до цих дій не віднесено законом. Тому, на думку суду, в частині відшкодування витрат на поминальний обід, як на послугу, що не є ритуальною за законом, слід відмовити.
Суд, оцінивши показання потерпілої у судовому засіданні, її доводи та докази на підтвердження її позовних вимог та їх обґрунтування, приходить до висновку, що, безсумнівно, потерпіла ОСОБА_8 як матір при втраті своєї єдиної неповнолітньої дочки, зазнала та зазнає на даний час важких моральних переживань та така втрата є для неї непоправною. Особливе страждання матір перенесла в період повідомлення про зникнення дочки, у досить тривалий та нестерпно болісний для неї період невідомості про долю дитини та пошуку останньої. Виявлення тіла вбитої дочки у знівеченому вигляді 11.08.16 р., безумовно, додало моральних страждань. Покликання потерпілої ОСОБА_8 на те, що вона не зможе надалі мати дітей за станом здоров`я та з трагічною смертю її єдиної дочки у її житті стались непоправні негативні зміни та зникла бажана та позитивна перспектива з огляду на молодий вік та успіхи, що були здобуті її дочкою, на критичне ставлення не заслуговують. Тому суму морального відшкодування з врахуванням наведеного вище, суд визначає в розмірі 2 000 000 грн, що слід стягнути на її користь з обох обвинувачених, однак, не у частковому, як про це просить потерпіла ОСОБА_8 , а у солідарному порядку.
В решті позову потерпілої ОСОБА_8 слід відмовити.

Враховуючи наведене у позовах потерпілого та цивільного позивача обґрунтування та надані докази, суд приходить до висновку, що його позовні вимоги підставні та підлягають до повного задоволення. Суд приходить до висновку, що, безсумнівно, потерпілий як батько при втраті своєї неповнолітньої дочки зазнав та зазнає на даний час важких моральних переживань та така його втрата є непоправною. Особливе страждання він переніс в період повідомлення про зникнення дочки та у досить тривалий та нестерпно болісний для нього період невідомості про долю дитини та пошуку останньої. Виявлення тіла вбитої дочки у знівеченому вигляді 11.08.16 р. додало йому моральних страждань. Покликання потерпілого на те, що з трагічною смертю його дочки у його житті стались непоправні негативні зміни та зникла бажана та позитивна перспектива з огляду на молодий вік та успіхи, що були здобуті його дочкою, на критичне ставлення не заслуговують. Тому суму морального відшкодування з врахуванням наведеного вище, суд визначає в розмірі 2 000 000 грн, що слід стягнути на його користь з обох обвинувачених, однак, не у частковому, як про це просить потерпілий, а у солідарному порядку.
Задовольняючи позовні вимоги і призначаючи солідарне відшкодування шкоди, завданої злочином, суд враховує те, що вони були спричинені спільними злочинними діями обох обвинувачених.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у повному обсязі слід покласти на обох обвинувачених у рівних частках.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 128 КПК України, ст. 5, п. 5 ч. 3 ст. 102, КК України, ч. 2 ст. 1 168, ч. 1 ст. 1 201, ст. ст. 22, 23 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років 06 (шість) місяців.

ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років 06 (шість) місяців.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_12 та ОСОБА_178 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рахувати з моменту його затримання - 21.08.16 р..

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_179 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання - 09.12.17 р..

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_12 у строк відбування покарання термін перебування його під вартою, в період з 21.08.16 р. до вступу даного вироку у законну силу, із розрахунку: 1 (один) день попереднього ув`язнення - за 2 (два) дні позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_178 у строк відбування покарання термін перебування його під вартою, в період з 09.12.17 р. до вступу даного вироку у законну силу, із розрахунку: 1 (один) день попереднього ув`язнення - за 2 (два) дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_33 на користь потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_8 у солідарному порядку 45 700 (сорок п`ять тисяч сімсот) грн. майнової шкоди, завданої злочином.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_33 на користь потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_8 у солідарному порядку 2 000 000 грн моральної шкоди, завданої злочином.

В решті позову потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_8 відмовити.

Цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 задовольнити повністю.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_33 на користь потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 у солідарному порядку 2 000 000 грн моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на доход держави процесуальні витрати за проведення експертиз у рівних частках, а саме:

-по 2 381 (дві тисячі триста вісімдесят одній) грн 80 коп. з кожного - за проведення

судової молекулярно - генетичної експертизи (висновок № 10/456 від 05.10.16 р.) (т. 1, а. с. 254);

-по 1 058 (одній тисячі п`ятдесят вісім) грн 48 коп. з кожного - за проведення

судової молекулярно - генетичної експертизи (висновок № 10/514 від 25.10.16 р.) (т. 1, а. с. 264);

-по 175 (сто сімдесят п`ять) грн 50 коп. з кожного - за проведення судової

комп`ютерно технічної експертизи (висновок № 2 662 від 19.08.16 р.) (т. 2, а. с. 220);

-по 395 (триста дев`яносто п`ять) грн 50 коп. з кожного - за проведення додаткової

судової комп`ютерно технічної експертизи (висновок № 2 942 від 14.11.16 р.) (т. 2, а. с. 231);

-по 527 (п`ятсот двадцять сім) грн 76 коп. з кожного - за проведення додаткової

судової комп`ютерно технічної експертизи (висновок № 3 215 від 16.01.17 р.) (т. 2, а. с. 248);

-по 263 (двісті шістдесят три) грн 88 коп. з кожного - за проведення судової

комп`ютерно технічної експертизи (висновок № 2 665 від 29.08.16 р.);

-по 395 (триста дев`яносто п`ять) грн 82 коп. з кожного - за проведення судової

комп`ютерно технічної експертизи (висновок № 2 663 від 23.09.16 р.);

-по 990 (дев`ятсот дев`яносто) грн 45 коп. з кожного - за проведення експертизи

(висновок № 55/55 від 30.09.16 р.);

-по 175 (сто сімдесят п`ять) грн 92 коп. з кожного - за проведення товарознавчої

експертизи (висновок № 507 від 10.10.16 р.);

-по 395 (триста дев`яносто п`ять) грн 82 коп. з кожного - за проведення судової

комп`ютерно технічної експертизи (висновок № 2 666 від 17.10.16 р.);

-по 175 (сто сімдесят п`ять) грн 92 коп. з кожного - за проведення судової

трасологічної експертизи (висновок № 4/1 493 від 17.10.16 р.);

-по 2 447 (дві тисячі чотириста сорок сім) грн 74 коп. з кожного - за проведення

судової молекулярно - генетичної експертизи (висновок № 10/457 від 19.10.16 р.);

-по 2 976 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) грн 98 коп. з кожного - за проведення

судової молекулярно - генетичної експертизи (висновок № 10/513 від 27.10.16 р.);

-по 1 587 (одній тисячі п`ятсот вісімдесят сім) грн 72 коп. з кожного - за проведення

молекулярно генетичної експертизи (висновок № 10/515 від 27.10.16 р.);

-по 926 (дев`ятсот двадцять шість) грн 17 коп. з кожного - за проведення

судової молекулярно - генетичної експертизи (висновок № 10/572 від 28.10.16 р.);

-по 351 (триста п`ятдесят одній) грн 84 коп. з кожного - за проведення судової

комп`ютерно технічної експертизи (висновок № 2 664 від 31.10.16 р.);

-по 175 (сто сімдесят п`ять) грн 92 коп. з кожного - за проведення судової

трасологічної експертизи (висновок № 2 854 від 03.11.16 р.);

-по 175 (сто сімдесят п`ять) грн 50 коп. з кожного - за проведення дактилоскопічної

експертизи (висновок № 2 711 від 04.11.16 р.);

-по 175 (сто сімдесят п`ять) грн 92 коп. з кожного - за проведення комп`ютерно
технічної експертизи (висновок № 2 865 від 04.11.16 р.);

-по 175 (сто сімдесят п`ять) грн 50 коп. з кожного - за проведення дактилоскопічної

експертизи (висновок № 2 712 від 08.11.16 р.);

-по 1 320 (одній тисячі триста двадцять) грн 60 коп. з кожного - за проведення

імунологічної експертизи (висновок № 63/63 від 10.11.16 р.);

-по 175 (сто сімдесят п`ять) грн 92 коп. з кожного - за проведення комп`ютерно
технічної експертизи (висновок № 2 866 від 14.11.16 р.);

-по 395 (триста дев`яносто п`ять) грн 82 коп. з кожного - за проведення судової

комп`ютерно технічної експертизи (висновок № 2 948 від 12.12.16 р.).

Речові докази: (т. 7, а. с. 121 151) -

- ноутбук марки «Тошіба» S/N: 4С248629R, що переданий на зберігання ОСОБА_180 за розпискою від 26.09.16 р.(т. 7, а. с. 125), залишити у розпорядженні останньої.

- ноутбук марки «АСЕR» чорного кольору S/N: NXM12EU04732907A1F3400, що переданий на зберігання в камеру РД Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській обл. за квитанцією № 16 1 039, порядковий № 32, - повернути законному представнику обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_14 ;

- ноутбук марки «Самсунг» чорного кольору моделі NР - R20Y, s/n: DS7493DQ300067N, що переданий на зберігання ОСОБА_181 за розпискою від 15.11.16 р., залишити у розпорядженні останнього;

- рюкзак спортивний JANSPORT з топом чорним, трусиками жіночими, футляром з лінзами контактними, окуляри протисонячні коричневі, туш для вій в кількості 2 шт. у футлярах, олівець косметичний, щітки для вій в кількості 3 шт., пензлики для обличчя в кількості 2 шт., губку для макіяжу, гребінець, зошит (щоденник анкету) ОСОБА_36 , зошит щоденник ОСОБА_36 , щітку зубну, зошит з геометрії, пасмо коричневого волосся, наклейку з упакувальної коробки мобільного телефону «NONI - і508» з написом ІМЕІ телефону: № 1 НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , що передані для зберігання в камеру РД Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській обл. за квитанцією № 16 1 039, порядковий № 34, - передати потерпілій ОСОБА_8 ;

- дві пошкоджені сім картки операторів мобільного зв`язку: ТОВ «лайфселл», ПрАТ «Київстар», що передані для зберігання в камеру схову речових доказів ГУ НП у Волинській обл. за квитанцією № 003 404 від 29.11.16 р., - знищити;

- одяг та взуття потерпілої ОСОБА_36 , що передані для зберігання в камеру схову речових доказів ГУ НП у Волинській обл. за квитанцією № 003 400 від 23.11.16 р., - знищити;

- кістки та зрізи нігтьових пластин з руки тіла та зразки волосся потерпілої

ОСОБА_36 , що передані для зберігання в камеру схову речових доказів ГУ НП у Волинській обл. за квитанцією № 003 400 від 23.11.16 р., - вважати такими, що передані потерпілій ОСОБА_8 згідно з розпискою від 08.11.16 р.;

-мобільний телефон «Samsung GТ I8262», серійний № НОМЕР_6 із сім
карткою формату «mіcro SIM» з логотипом оператора стільникового зв`язку «life» без маркувальних позначень, сім карткою формату «mіcro SIM» з логотипом оператора стільникового зв`язку «Київстар» з маркувальним позначенням НОМЕР_13 та батареєю живлення, що передані на зберігання в камеру схову речових доказів ГУ НП у Волинській обл. за квитанцією № 003 402 від 23.11.16 р., - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-картку пам`яті формату «mіcro SD» «НС» об`ємом 8 Gb залишити при

матеріалах кримінального провадження;

-ноутбук марки «Lenovo G 560» та системний блок комп`ютера, що передані,

відповідно, потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за розписками від, відповідно, 02.12.16 р., 06.12.16 р., залишити у розпорядженні кожного з них відповідно до розписок про отримання речей;

-дві частини гілки дерева, зріз пляшки пластикової, що передані на зберігання в камеру

схову речових доказів ГУ НП у Волинській обл. за квитанцією № 003 403 від 23.11.16 р., - знищити;

-частини мобільного телефону «Nomi i508», imeil: НОМЕР_11 , imei2:

НОМЕР_2 , - знищити;

Предмети, що виключені з числа речових доказів:

- за постановами від 11.11.16 р., але передані на зберігання в камеру схову речових

доказів ГУ НП у Волинській області за квитанцією № 003 405 від 23.11.16 р., - знищити;

- за постановою від 25.10.16 р., але передані на зберігання в камеру схову

Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській обл. за квитанцією № 16 1 039 з порядковим № 31, а саме: дві пари сережок, ланцюжок та підвіску у вигляді сонця з металу жовтого кольору пірсинг металевий із закруткою із вставкою червоного кольору, - передати потерпілій ОСОБА_8 , а резинку для волосся знищити;

- за постановою від 25.10.16 р., але передані на зберігання в камеру схову

Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській обл. за квитанцією № 16 1 039 з порядковим № 30, - знищити.

- простирадло жовтого кольору, полотенце, простирадло білого кольору, підодіяльник сірого кольору, полотенце, шорти білого кольору у клітину, кофту коричневого кольору, кофту сірого кольору із замком, футболку зеленого кольору, футболку бежевого відтінку з візерунком круглої форми; кросівки коричневого кольору марки «Адідас», 2 пристрої зарядні до ноутбука, ноутбук марки «Самсунг» чорного кольору, системний блок з кришкою сіро чорного кольору (т. 2, а. с. 210), що передані на зберігання в камеру РД Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській обл., - повернути ОСОБА_14 ;

- волосся з кросівок, із кофти сірого кольору (т. 2, а. с. 210), що передані на зберігання в камеру РД Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській обл., знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та їх законним представникам, прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Головуючий:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3