Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4102/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000614 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2018 року, близько 11.00 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їхнього вчинення, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, проник через проміжок недобудованого паркана на територію дворогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_6 , знаходячись на якому, зайшов через незачинені двері в будівлю для утримання свійської худоби, звідки викрав одну велику рогату худобу, а саме корову породи «Бура карпатська» жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якої становить згідно висновку про вартість об`єкта оцінки 15000,00 гривень, яку в подальшому перегнав на територію власного дворогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , чим саме спричинив шкоду ОСОБА_6 на суму вартості викраденого майна.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та пояснив, що у 2008 році він дав у борг потерпілій грошові кошти в розмірі 1000,00 євро. У 2012 році потерпіла повернула йому грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. Оскільки курс євро змінився, вважає, що потерпіла боргує йому ще 2000,00 грн. Він неодноразово наголошував про це ОСОБА_6 , однак така кошти не повертала. 27.05.2018 року, не витримавши очікування грошей, він зайшов на дворогосподарство потерпілої, зайшов через незачинені двері у хлів і забрав корову, а 23.07.2018 продав корову за 5000,00 грн. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю. У вчиненому розкаюється, шкодує, що так сталося.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила позичання коштів у ОСОБА_4 , пояснила, що повернула борг у розмірі 8000,0 грн. Підтримала заявлений нею цивільний позов та просила стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином 15000,00 грн.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України суд врахував дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.89), на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.88), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.86).

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання щодо заявленого по справі цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 15000,00 грн., суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на суму 15000,00 грн., яка добровільно не відшкодована, а тому підлягає стягненню з ОСОБА_4 .

Майно, на яке накладено арешт та речові докази, відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 , РНОК НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15000,00 (п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) гривень.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1