Справа № 713/394/19
Провадження №1-кп/713/104/19
ВИРОК
іменем України

29.03.2019 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості укладеною 27.02.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000472 від 23.11.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , пройшовши відповідну військово-лікарську комісію, за результатами якої був визнаний придатним до проходження строкової військової служби у Збройних Силах України, згідно з протоколом №16 від 22 жовтня 2018 року призовної комісії був призваний на строкову військову службу та зарахований до команди №65/10372Ч. ОСОБА_5 , 23 жовтня 2018 року під особистий підпис отримав повістку щодо необхідності прибуття 15 листопада 2018 року до Вижницького РВК з метою подальшого направлення до військової частини, за відсутності поважних причин, не маючи підстав для відстрочки від призову на строкову військову службу, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання без поважних причин, не з`явився на збірний пункт для відправлення у військову частину, чим ухилився від призову на строкову військову службу при тому, що був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу, чим порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України №88/2015 від 17 лютого 2015 року.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.335 КК України, а саме, ухилення від призову на строкову військову службу.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю та беззастережно. Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він повністю погодився у судовому засіданні.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 , з участю захисника, та прокурор у кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України 27.02.2019 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість, яка полягає в ухиленні від призову на строкову військову службу.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ст.335 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку на один рік.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , захисник та прокурор підтвердили факт визнання обвинуваченим винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 покарання за ст.335 КК України, у виді одного року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку на один рік.

ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.335 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 27 лютого 2019 року між ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання, а саме: на призначення ОСОБА_5 покарання за ст.335 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку на один рік, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України.

Суд вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, по місцю проживання скарг на обвинуваченого не надходило, раніше не судимий.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 лютого 2019 року між підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника та прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1