Справа № 539/4690/18
Провадження № 1-кс/539/222/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
Вважає, що слідчий формально організував та поверхнево провів досудове розслідування в кримінальному провадженні, не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, не провів необхідно та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі. Слідчим не проведено належної оцінки показань допитаних як свідків працівників Управління освіти, а також зібраних в кримінальному провадженні письмових доказів та не відображено у постанові, чому він взяв до уваги одні докази у справі і критично поставився до інших, а саме його доводів. Розбіжності між інформацією наданою ним та отриманою слідчим в ході розслідування не усунуто. Недосконало здійснено правовий аналіз, та винесений необґрунтований та передчасний висновок про закриття кримінального провадження. За таких підстав вважає, що постанова слідчого є незаконною та підлягає скасуванню.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Слідчий СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області в судове засідання не з`явився.
Суд, заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із вимогами ч.2 ст.307КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.
Підставою для закриття вищезазначеного кримінального провадження, згідно постанови, стала відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 ч. 1 КК України, оскільки не було отримано достатніх даних, які б підтвердили наявність складу злочину, а саме журнал реєстрації не є офіційним докментом, так як не містить усіх необхідних реквізитів. Окрім цього, внесення відомостей за фактом відповіді до журналу реєстрації вихідної кореспонденції не створювало правових наслідків, так як запитувана ОСОБА_3 інформація носить загально доступний характер та мається у вільному доступі. Також не отримано достатньо відомостей, щоб вказували , що лист ОСОБА_3 дійсно не був йому направлений, тобто відсутній факт вчинення кримінального правопорушення. Без даних ознак передбачених об`єктивною стороною ст. 358 КК України не вбачається наявність складу злочину, і їх отримати не можливо.
Пунктом 2 ч.1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Так згідно постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження через те, що проведеними слідчими діями не отримано достатніх даних, які б підтвердили наявність складу злочину.
Оцінюючи на предмет законності вказаної постанови, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання(збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Їх сутність полягає у намаганні процесуальної особи розшукати і належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення у кримінальному провадженні.
Злочином, передбаченим ч. 1 ст. 358 КК України є підроблення посвідчення або іншого документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збуту.
Тобто предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, є в тому числі і інші документи, які видаються чи посвідчуються установою та надають права або звільняють від обов`язків. Предметом злочину не можуть бути документи, які хоч і мають певне юридичне значення, але не надають конкретних прав або не звільняють від обов`язків. Журнал реєстрації вихідної кореспонденції не надає жодних прав та не звільняє від будь-яких обов`язків, а може бути лише одним з доказів направлення або не направлення кореспонденції.
Як зазначив ВСУ у постанові від 09.07.2015 р. № 5-50кс15, при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Так, закриваючи кримінальне провадження, слідчим Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а тому доводи скаржника ОСОБА_3 є необґрунтованими .
Надавши цим та іншим вказаним вище доказам оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження законно, дослідивши всі обставини, виконавши всі необхідні дії для розслідування кримінального правопорушення.
Керуючись ст. ст.94,214,223, 303-308 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1