ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2312/18 Номер провадження 11-сс/814/5/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 14 травня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на наказ Міністерства юстиції України № 1086/5 від 6.04.2018 про видачу особи (екстрадицію) ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до Французької Республіки.
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 не являється громадянином України, з питанням набуття громадянства України не звертався, не має статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, за станом здоров`я протипоказань до етапування не має.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати наказ Міністерства юстиції України № 1086/5 від 6.04.2018 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до Французької Республіки».

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що слідчий суддя не врахував того, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), перебуваючи під вартою з січня по квітень 2018 року три рази у письмовій формі звертався до Державної міграційної служби України із заявами щодо визнання його ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) біженцем та особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, що підтверджується письмовими документами. Через що вважає рішення слідчого судді прийняте з порушенням норм ч.4 ст. 590 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, представника Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області ОСОБА_11 , дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 591 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою. За результатами розгляду слідчий суддя виносить ухвалу, якою залишає скаргу без задоволення, або задовольняє скаргу і скасовує рішення про видачу (екстрадицію).

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерством юстиції України прийнято наказ № 1086/5 від 6.04.2018 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до Французької Республіки для виконання вироку суду» (а.с. 5).

14 травня 2018 року слідчим суддею за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) на зазначений вище наказ було постановлено оскаржувану ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовлено. При цьому слідчий суддя зазначив, що на час розгляду скарги обставин, які згідно ч. 1 ст. 589 КПК України виключають можливість прийняття рішення про екстрадицію, не має.

Проте, зазначивши в оскаржуваному судовому рішенні твердження захисника про те, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) у січні та лютому 2018 року звертався до органів міграційної служби із заявою про визнання його ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, слідчий суддя вказане належним чином не перевірив.

Поза увагою слідчого судді залишилося повідомлення в.о. начальника Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» про те, що ОСОБА_9 направляв кореспонденцію як ОСОБА_10 до Міграційної служби України за вихідним № С-8 від 15.01.2018 та як ОСОБА_9 до Міграційної служби України за вихідним № А-18 від 28.02.2018 (а.п. 42) та фотокопія заяви ОСОБА_9 до органів міграційної служби про визнання його ОСОБА_9 особою, яка потребує додаткового захисту(а.п. 46-47).

Про наявність заяви ОСОБА_9 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні свідчить лист голови Державної міграційної служби від 23.04.2018 адресованого ОСОБА_9 , який направлений в Державну установу «Полтавська установа виконання покарань № 23» про те, що заяву ОСОБА_9 направлено за належністю до Управління ДМС в Полтавській області для здійснення необхідних процедурних заходів, передбачених Законом України « Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» (а.п. 72).

Згідно показань представника Управління державної міграційної служби України в Полтавській області ОСОБА_11 та повідомлення Управління державної міграційної служби України в Полтавській області від 31.10.2018 наданих суду апеляційної інстанції вбачається, що до Управління ДМС в Полтавській області надійшло звернення від ОСОБА_9 , датоване 24.04.2018 про розгляд питання про надання йому статусу особи, яка потребує додаткового захисту, що зареєстроване та розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а саме надано відповідь, де роз`яснено порядок звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, за Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Заява ОСОБА_9 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, була складена на бланку встановленого зразка та подана до УДМС України в Полтавській області 5.09.2018 під час відвідування його у СІЗО завідувачем сектору з питань шукачів захисту соціальної інтеграції УДМС України в Полтавській області ОСОБА_11 ..

Тобто під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) не мав можливості особисто звернутися до Міграційної служби для складання відповідної заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на бланку встановленого зразка через перебування під вартою, тому такі заяви ним були 15.01.2018 та 28.02.2018 (повторно) направлені поштою із Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» до Державної міграційної служби України. Даний факт був залишений поза увагою Департаментом міжнародного права, який надавав висновок за результатами розгляду запиту про видачу (екстрадицію ) ОСОБА_9 до Французької Республіки для виконання вироку суду, Прокуратурою Полтавської області, які надавали висновок за наслідками екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_9 до Французької Республіки та слідчого судді суду першої інстанції (а.п.6,32,39).

5.09.2018 Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області ОСОБА_9 було видано довідку про звернення за захистом в Україні під № 0001834, згідно якої ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) визнаний особою, що законно перебуває на території України на період, що розпочинається з моменту звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до остаточного визначення статусу такої особи, або залишення нею території України.

Аналізуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що хоча на час винесення 6.04.2018 наказу Міністерством юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до Французької Республіки для виконання вироку суду», заяви ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не були складені як того вимагає ст. 7 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» , а саме заяви-анкети встановленого зразка, проте, враховуючи перешкоди (перебування під вартою), які позбавили ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) можливості звернутися із вказаною заявою-анкетою, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_9 , ( ОСОБА_10 ) звернувся до ДМС України до винесення вказаного наказу Міністерства юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до Французької Республіки для виконання вироку суду» від 6.04.2018.

Окрім цього слід зазначити, що на час апеляційного розгляду заяву ОСОБА_9 , ( ОСОБА_10 ) про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту оформлено на бланку встановленого зразку та прийнято до розгляду у встановленому порядку та не вирішено.

Вказані обставини виключають прийняття рішення про екстрадицію ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України.

З урахуванням наведеного, а також, виходячи із загальних засад кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права, згідно якому людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та приймаючи до уваги, що виконання наказу Міністерством юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до Французької Республіки для виконання вироку суду» від 6.04.2018 до остаточного вирішення питання про статус останнього може потягнути незворотні наслідки, - колегія суддів приходить до висновку про те, що вказаний наказ не може залишатися в силі та підлягає скасуванню. У зв`язку з цим апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 14 травня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на наказ Міністерства юстиції України №1086/5 від 6.04.2018 «Про видачу особи (екстрадицію) ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до Французької Республіки» скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 поданої в інтересах ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) задовольнити.

Наказ Міністерства юстиції України №1086/5 від 6.04.2018 «Про видачу особи (екстрадицію) ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до Французької Республіки для виконання вироку суду» скасувати.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4