Справа № 521/749/18
Номер провадження:1-кс/521/346/18
У Х В А Л А

10.12.2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2, про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0005523 від 15.12.2016 року, за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно клопотання, 15.12.2016 до Малиновського ВП в м. Одесі ГУН.П в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 в якій вона просить вжити заходів до невстановленої особи, котра шахрайським шляхом заволоділа нежитловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що під час допиту в якості потерпілої ОСОБА_4 , котра пояснила, що в її власності перебуває нежитлове приміщення, що розташоване по АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 07.02.2008 р. В 2009 році, ОСОБА_4 вирішила продати вказане приміщення, розміщуючи оголошення на безкоштовних інтернет сайтах. З тих пір до неї звертались де-кілька ріелторів з приводу продажі вказаного приміщення, однак до теперішнього часу нежитлове приміщення не продалось.
Надалі ОСОБА_4 дізналась, що її приміщення, за вище вказаною адресою, якимось чином перейшло у власність іншій особі, хоча остання ніяких дій з приводу продажі нежитлового приміщення 18-н, яке розташоване по АДРЕСА_2 , не вчиняла. Яким чином вказане приміщення перейшло у власність іншій особі, потерпіла вказати не в змозі.
Відповідно до свідоцтва про право власності від 07.02.2008 року ОСОБА_4 на підставі договору про пайову участь у будівництві об`єкту нерухомості від 01.10.2005 № 11 PH, з додатковою угодою від 01.10.2005 р.; з угодою про заміну сторони від 17.07.2007р., з додатковою угодою від 19.12.2007р.; акту приймання-передачі набула право власності на нерухоме майно, а саме па нежиле приміщення офісу АДРЕСА_3 .
Також, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, нежиле приміщення офісу 18- н по АДРЕСА_3 загальною площею 82,4 кв.м. на теперішній час зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі договору дарування, серія та номер: 2-132, виданий 28.03.2016, видавник: ОСОБА_6 , державний нотаріус Четвертої одеської державної нотаріальної контори.
Слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на нежиле приміщення офісу АДРЕСА_3 загальною площею 82,4 кв.м., яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а також слідчий просить заборонити розпоряджатися зазначеним майном.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Слідчим не доведено, що майном за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 82,4 кв.м., яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , шахрайським шляхом заволоділи, що прямо вбачається з доданих слідчим до клопотання документів.

За змістом частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим у клопотанні не вказано підстави та мету арешту майна (з чітким зазначенням відповідно до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України). Майно, на яке слідчий просить накласти арешт та заборону розпоряджатися зазначеним майном, не є доказом жодного злочину, оскільки зареєстрвоане майно на ім`я ОСОБА_5 28.03.2016 року, вказане майно належить ОСОБА_5 , яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні, воно придбане нею у встановлений законом спосіб на підставі договору дарування, серія та номер: 5-132, виданий 28.03.2016 року, з огляду на вказані обставини воно не підлягає арешту.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1