Справа № 158/3078/18 Провадження №11-сс/802/248/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 травня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000904 від 14.12.2018 року,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Ківерцівського відділу Маневицької прокуратури Волинської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, а саме до 03.07.2019 року включно.

Заборонено підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .

На підозрюваного ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, своє рішення мотивував тим, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним, відповідатиме забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігатиме спробам вчиненню дій, передбачених п.2,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема зазначив, що враховуючи характер висунутої підозри, дані про особу підозрюваного, а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилятись від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, дають підстави вважати, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи останнього.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із незаконним збутом наркотичних засобів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна; існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від слідства, оскільки вчинив злочин, пов`язаний із незаконним збутом наркотиків, не працевлаштований та не має постійного джерела доходу; може впливати на свідків, оскільки безпосередньо знайомий із особою, якій за грошові кошти збув наркотичний засіб та на початку здійснення досудового розслідування не сприяв розкриттю і встановленню місця придбання виявлених та вилучених в нього наркотичних засобів; вчинити інше кримінальне правопорушення або ж продовжувати вказане.

Адвокат підозрюваного у поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в обранні відносно його підзахисного будь-якого запобіжного заходу. Вказує, що при обґрунтуванні ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, прокурором не було вказано жодних підстав для застосування не лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але й будь-якого іншого - менш суворого запобіжного заходу.

Окрім того, слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не надав оцінку тому, що повідомлення про вчинення злочину 03.05.2019 року ОСОБА_7 вручено не було, натомість вручено повідомлення за сумнівні, бездоказові та сфабриковані, на думку сторони захисту, епізоди від 13.12.2018 року та 18.12.2018 року і саме ця підозра використана для подання клопотання про застосування запобіжного заходу щодо його підзахисного.

Стверджує на порушення права на захист його підзахисного під час затримання, оскільки на особисту вимогу залучити адвоката - йому було відмовлено. Окрім того, жодна особа не була негайно повідомлена про його затримання.

Вказує, що протокол про затримання було підписано захисником ЦБВПД ОСОБА_10 не в момент його оформлення - 03.05.2019 року, а безпосередньо з моменту допущення її до участі у справі як захисника 04.05.2019 року, що, на його думку, є порушенням права на захист його підзахисного не лише працівниками правоохоронних органів, але й представником ЦБВПД.

При обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , слідчим суддею не враховано його особу, зокрема те що, останній має постійне місце проживання, раніше не судимий, на утриманні - дружина, яка перебуває у декретній відпустці та двоє малолітніх дітей 2015 та 2018 років народження.

Наголошує, що слідчим суддею було проігноровано неодноразові клопотання про негайне звільнення його підзахисного у зв`язку з безпідставним затриманням без ухвали слідчого судді та утримання під вартою без пред`явлення підозри в період часу з 03.05-06.05 2019 року.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав власну апеляцію у повному обсязі, апеляцію адвоката в інтересах підозрюваного - заперечив; підозрюваного та його представника, які свою апеляцію підтримали, апеляцію прокурора - заперечили, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею було дотримано в повному обсязі.
З матеріалів провадження вбачається, що оперативними працівниками УПН ГУНП у Волинській області в рамках оперативно-розшукої справи №28/33/91цт-18 від 18.10.2018 року проводився контроль за вчиненням злочину відносно ОСОБА_7 у формі оперативної закупки психотропної речовини - амфетаміну.
Згідно витягів Єдиного реєстру досудових розслідувань:
- 14.12.2018 внесено відомості про вчинення злочину ОСОБА_7 , передбаченого ч.1 ст.307 КК України від 13.12.2018 року в рамках кримінального провадження №0000904(а.с.3);
- 03.05.2019 року внесено відомості про вчинення злочину ОСОБА_7 , передбаченого ч.2 ст.307 КК України в рамках вищевказаного кримінального провадження в ході проведення від 18.02.2018 року оперативної закупки наркотичного засобу - амфетаміну (а.с.3);
- 04.05.2019 року внесено відомості про вчинення злочину ОСОБА_7 , передбаченого ч.2 ст.307 КК України за фактом проведення у останнього оперативної закупки психотропної речовини - амфетаміну від 03.05.2019 року (а.с.4) ;
- 04.05.2019 року внесено відомості про вчинення злочину ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України, а саме: в ході здійснення супроводу по вказаному кримінальному провадженню під час затримання останнього, у автомобілі, яким він керував було виявлено та вилучено поліетиленові пакети із речовиною білого кольору, ззовні схожу на психотропну речовину - амфетамін, яку останній зберігав з метою подальшого збуту (а.с.5).
Рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УПН ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_11 від 13.12.2018 року вбачається, що того ж дня близько 15 год.00 хв. на території Ківерцівського району в рамках оперативно-розшукової справи у гр. ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 згідно протоколу за результатами проведення ОРЗ від 17.12.2018 року) було проведено оперативну закупку психотропної речовини - амфетаміну у кількості 1 (одного) грама на суму 300 (триста) грн. (а.с.6,7).
Дана обставина повністю підтверджується поясненнями гр. ОСОБА_13 (дані - легендовані) від 17.12.2018 року, згідно яких останній повідомив, що знайомий із ОСОБА_7 та протягом останніх 2 (двох) місяців неодноразово купував у нього амфетамін. 12.12.2018 року за добровільною згодою був залучений працівниками поліції для проведення оперативної закупівлі психотропної речовини - амфетаміну, яку отримав від підозрюваного 13.12.2018 року (а.с.8).
Згідно висновку експерта №741 від 29.12.2018 року та фото таблицями до нього - вилучена у гр. ОСОБА_13 речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,0044г (а.с.9-12).
Відповідно до протоколу вилучення товару та огляду покупця від 18.02.2019 року, у гр. ОСОБА_13 , який залучався в якості покупця до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини - амфетаміну у ОСОБА_7 було виявлено 1 (один) поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору (а.с.13), який згідно висновку експертизи №112 від 11.03.2019 року містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого в перерахунку на амфетамін-основу становить 0,0117 г.
Вилучені речовини визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с.14).
Згідно протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 03.04.2019 року, гр. ОСОБА_13 було вручено грошові купюри (а.с.16) для проведення оперативної закупки психотропної речовини - амфетаміну у «ДОМ» ( ОСОБА_7 ) (а.с.15), в ході якої останнього було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодами 13.12.2018р., 18.12.2018р. та безпосередньо 03.05.2019 р. (а.с.21-22).
Протоколом вилучення товару та огляду покупця від 03.05.2019 року доводиться факт вилучення психотропної речовини - амфетаміну у залученого в якості покупця ОСОБА_13 , який був придбаний ним у ОСОБА_7 (а.с.17).
Згідно протоколу огляду місця події від 03.05.2019 року, проведеного у відповідності до норм чинного законодавства у присутності понятих, в автомобілі ОСОБА_7 було виявлено поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору та грошові купюри (а.с.18-19).
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з кожним епізодом вчинення кримінального правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте обвинувачення.
Таким чином, вказані докази у їх сукупності повністю спростовують доводи апелянта щодо необґрунтованості оголошеної підозри його підзахисному за ч.2 ст.307 КК України та безпосередньо незаконності затримання.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що у випадку якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставини щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, що зазначено у клопотанні.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені у клопотанні підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухані думки слідчого та прокурора, захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею правильно встановлено з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається у своєму клопотанні слідчий для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом вірно зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, які передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 (десяти) років з конфіскацією всього майна. Проте сама тяжкість вчиненого, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та суду не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Окрім того, органом досудового розслідування не було наведено жодного конкретного факту, що доводить існування істотного ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, ризик втечі не може бути встановлений на підставі лише суворості можливого вироку.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Панченко проти Росії» від 08 лютого 2005 року суд зазначив, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.
Слідчий суддя, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого злочину, раніше не судимий (а.с.25), має постійне місце проживання, одружений (а.с.36), має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2015 та 2018 років народження (а.с.34-35), а також відсутність об`єктивних даних про те, що останній може ухилятися від слідства та суду прийшов до обґрунтованого висновку, про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним та достатнім для забезпечення покладених на нього обов`язків згідно ч.5 ст.194 КПК України.
Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; доводи захисника підозрюваного в частині безпідставності обрання відносно його підзахисного будь-якого запобіжного заходу - вважає необґрунтованими.
Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката в частині процесуального порушення затримання його підзахисного, оскільки слідчим суддею з належністю досліджено дану обставину з урахуванням норм кримінального процесуального законодавства та практики Європейського суду з прав людини і обґрунтовано зроблено висновок щодо відсутності такого порушення.
Суд не бере до уваги доводи сторони захисту про порушення права на захист підозрюваного та вважає за доцільне не досліджувати вказані обставини та факти, оскільки апеляційний суд, при перегляді ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу не вправі досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати й вирішувати питання призначення захисника, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті.
Враховуючи вищевикладене апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та адвоката в інтересах підозрюваного.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Керуюсь ст.ст. 177,178,181,404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги прокурора та представника підозрюваного залишити без задоволення, а ухвалу слідчого суді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.05.2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді