Справа № 461/2264/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/690/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

з участю прокурора: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

вироком Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, частково приєднано ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі, призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 30.06.2016 року.
Остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання постановлено рахувати обвинуваченому ОСОБА_6 з моменту звернення вироку до виконання.
По кримінальному провадженню вирішено питання цивільних позовів та речових доказів.
За вироком суду першої інстанції 12.02.2018 в період часу з 14 год. 03 хв. по 14 год. 06 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні роздягальні спортивного залу середньої загальноосвітньої школи №9, що по вул. Коперника, 40 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав на ступні речі: 1) із рюкзака ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4X» чорного кольору з ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 вартістю 4500,00 грн. в прозорому силіконовому чохлі, вартістю 150,00 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» з абонентским номером НОМЕР_3 , з флеш-накопичувачем, вартістю 150,00 грн.; 2) із рюкзака ОСОБА_9 електронну книгу марки «Kindle Amazon» сірого кольору із серійним номером НОМЕР_4 , вартістю 2000,00 грн. в чорному шкіряному чохлі, вартістю 200,00 грн.; 3) із рюкзака ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «3S», ІМЕІ-1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_6 , вартістю 4000,00 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_7 , вартістю 50,00 грн. Вказаними діями ОСОБА_6 завдав матеріальну шкоду: 1) ОСОБА_11 на загальну суму 4800,00 грн.; 2) ОСОБА_12 на загальну суму 2200,00 грн.; 3) ОСОБА_13 на загальну суму 4050,00 грн.

На вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього ст. 69 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Зазначає, що усвідомив що вчинив злочин за який має понести покарання, щиро розкаюється у вчиненому, буде намагатись якнайшвидше відшкодувати заподіяну шкоду потерпілим, чого не зможе зробити з місць позбавлення волі і не зможе отримати там належне лікування якого потребує. Вказує, що на момент вчинення злочину та по даний час перебуває в тяжкому фізичному стані, а саме в 2014 році був встановлений діагноз гепатит В, С, також з`явилися трофічні виразки, які не загоюються.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який просить вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи.
В суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав пояснення, які відповідають обставинам, викладеним у обвинуваченні, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Зважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду, і такі ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто дотримався вимог, визначених ст. 349 КПК України.

Також правильним є висновок суду, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не допустив неправильне застосування кримінального закону, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Так, згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога, раніше судимий, а також, що згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_6 ризик вчинення останнім повторного злочину оцінюється як дуже високий, виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. Пом`якшуючою покарання ОСОБА_6 обставиною судом визнано щире каяття. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

В зв`язку з наведеними обставинами колегія суддів вважає, що призначене судом покарання у виді позбавлення волі є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Посилання в апеляційній скарзі на щире розкаяння є безпідставним, так як судом враховано цю пом`якшуючу покарання обставину.

Колегією суддів не приймається посилання в апеляційній скарзі на наявність захворювань, оскільки ця обставина не знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому не може визнаватись такою, яка пом`якшує покарання.

Крім того, безпідставними є доводи апеляційної скарги про необхідність застосування ст.69 КК України, так як відсутня обов`язкова умова її застосування наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду.

Керуючись ст.376, п.1 ч.1 ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення. Вирок Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2018 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 протягом такого ж строку з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4