ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/255/19 Справа № 184/7/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року у задоволенні клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 було відмовлено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці.
Рішення суду обґрунтовано тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з ЄРДР №0001012 від 27.12.2018р.; протоколом обшуку від 27.12.2018р., висновком експерта від 14.01.2019р., відомостями, наданими КОЗ у СДС Покровського ВП, протоколом допиту свідка від 16.01.2019р.
Враховуючи наведене, а також встановлені у судовому засіданні обставини, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме матір, дружину та неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, має постійне місце роботи та дохід, також у нього наявне постійне місце проживання і місце реєстрації, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого, аніж тримання під вартою запобіжного заходу, а саме - особистого зобов`язання, що буде достатнім та необхідним для запобігання ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя при ухваленні рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого не надав оцінку дослідженим доказам, якими доведено, що підозрюваний ОСОБА_8 з часу повідомлення про підозру до часу розгляду слідчим суддею клопотання, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового слідства, у зв`язку з чим 21.01.2019 року слідчим прийнято рішення про оголошення його у розшук. В період з 21.01.2019 року по 28.01.2019 року підозрюваний ОСОБА_8 перебував у розшуку, та тільки у день призначення судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прибув до суду.
Крім цього зазначає, що знайшло своє підтвердження наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років, тому тяжкість такого покарання може спонукати підозрюваного ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки прокурора, який підтримав апеляційну скаргу із доповненнями та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, 27 грудня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001012.
17 січня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
18 січня 2019 року слідчий СВ Покровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяця, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п.2,3, ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальному провадженні, а також обставин, передбачених ст. 178 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя послався на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру.
При цьому слідчим суддею належним чином було прийнято до уваги ті обставини, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме матір, дружину та неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, має постійне місце роботи та дохід, також у нього наявне постійне місце проживання і місце реєстрації, та зроблено правильний висновок, що застосування особистого зобов`язання є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи те, що прокурором у суді першої інстанції не було доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, та не надано доказів на підтвердження цього під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при прийнятті рішення відносно ОСОБА_8 про відмову в задоволенні клопотання слідчого та необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його застосування.
Таким чином, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушень слідчим суддею норм кримінального процесуального законодавства, та підстави, за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.01.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , подане в межах кримінального провадження № 0001012 від 28 грудня 2018 року, та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяця залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4