№ 1-кп/755/311/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зі середньою спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 30.11.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень (штраф сплачено),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 21 серпня 2018 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, у зв`язку з виконанням ремонтних робіт, перебував у квартирі АДРЕСА_2 та в цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки Nokia 8 SS Sirocco, 19999 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні даної квартири, викрав зі столу мобільний телефон марки Nokia 8 SS Sirocco, після чого, з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Так, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 19999 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, і тому його дії правильно кваліфіковані зач. 2 ст. 185 КК України.

У даному кримінальному провадженні № 0007881 між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до умов зазначеної вище угоди, потерпілий ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0007881 за спільною ініціативою й обопільною згодою, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, а також домовилися, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є - щире каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, що обтяжують покарання відсутні. Враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дійшли до згоди про призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України, дійшли згоди звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Також, у даній угоді роз`яснені потерпілому ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наслідки укладення й затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії середньої тяжкості.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0007881.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 , потерпілому та прокурору.

Суддя: