Справа № 761/7275/19
Провадження № 1-кс/761/5260/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:
19 лютого 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту безготівкових грошових коштів ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в ПАТ «Банк Камбіо» (), накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року, а також скасування заборони посадовим особам ПАТ «Банк Камбіо» (), а також будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та використовувати безготівкові грошові кошти ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в ПАТ «Банк Камбіо» ().

Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що згаданою ухвалою слідчого судді необґрунтовано накладено арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_3 , які були набуті правомірним шляхом та не стосуються кримінального провадження №0000135 від 09.11.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 КК України. При цьому, грошові кошти на рахунку ОСОБА_3 не підпадають під ознаки речового доказу, що наведено в ст. 98 КПК України. Крім того, щодо ОСОБА_3 не здійснюється досудове розслідування, так само вона не є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000135, а тому вона не входить до кола осіб, які несуть цивільну відповідальність у розумінні ст.170 КПК України. Арешт накладений на грошові кошти ОСОБА_3 порушує право власності останньої, гарантоване ст. 321 ЦК України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилась, про місце, час та дату судового засідання повідомлялась завчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду зазначеного клопотання, до суду не надходило.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії клопотань встановлено скорочені терміни, а також метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання у відсутність власника майна ОСОБА_3 .

Слідчий ОСОБА_4 , за клопотанням якої було накладено арешт на майно, в судове засідання не з`явилася, про розгляд клопотання повідомлена завчасно та належним чином. Додаткових пояснень, заяв та клопотання до суду не направляла. При цьому, на запит матеріали кримінального провадження №0000135 слідчому судді не надано.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна справа №761/44571/16-к, провадження №1-кс/761/27244/2016, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що слідчим управлінням ФР ГУ ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000135 від 09.11.2016 року за ст.218-1 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 19.12.2016 року старший слідчий з особливо важливих справ СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» () на рахунках фізичних осіб, за якими здійснені операції щодо безготівкового перерахування грошових коштів з рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в банківській установі, за адресою: НОМЕР_3 , Україна, м. Київ, вул.Підвисоцького, 10/10, в тому числі й на грошові кошти, що розміщені на рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016, накладено арешт на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» () на рахунках фізичних осіб, в тому числі й на грошові кошти, що розміщені на рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , так як вони відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000135, про накладення арешту на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» () на рахунках ряду фізичних осіб, в тому числі й рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1 ст.170; ч.2 ст.170; ч.3 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти.

Крім того, матеріали провадження на підставі яких вирішувалося питання про накладення арешту свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження.

А тому, вважаю, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст.132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» (), в тому числі й рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_2 .

При цьому слід врахувати наступне, так слідчим суддею вживались заходи щодо виклику в судове засідання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 , за клопотанням якої було накладено арешт на майно, а також витребування з СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві матеріалів кримінального провадження №0000135.

Однак, в судове засідання слідчий ОСОБА_4 на виклик не з`явилася, додаткові докази чи документи на спростування доводів клопотання представника власника майна, не надала. Також слідчому судді не надано і доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обгрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Водночас необхідно зазначити про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000135 здійснюється більше двох років. Арешт на грошові кошти ОСОБА_3 , які розміщені на рахунку № НОМЕР_2 накладено 21.12.2016 року. Тобто з моменту накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_3 пройшов досить значний проміжок часу, а тому слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Так, відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому, згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна слідчий суддя враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу II КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Водночас для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Отже, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час достатніх підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт грошових коштів ОСОБА_3 №1034.840.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у права ОСОБА_3 як власника майна.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року в частині арешту грошових коштів ОСОБА_3 , які розміщені на рахунку № НОМЕР_2 , не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21.12.2016 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 9 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 9 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 КК України, в частині накладення арешту на безготівкові грошові кошти ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , що відкритий у ПАТ «Банк Камбіо» () за адресою: 01001, м. Київ, вул.Подвисоцького, буд. 10/10.

Скасувати заборону посадовим особам ПАТ «Банк Камбіо» (), а також будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та використовувати безготівкові грошові кошти ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), рахунок № НОМЕР_2 , що відкритий у ПАТ «Банк Камбіо» () за адресою: 01001, м.Київ, вул.Подвисоцького, буд.10/10, у кримінальному провадженні №0000135 від 09.11.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1