Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/184/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2019 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.08.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 05.04.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців. Постановою Ленінським районним судом м. Полтави від 14.11.2013 року невідбуту частину покарання 1 рік 9 місяців 9 днів змінено на виправні роботи з відрахуванням 20%;
- 28.01.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, 14.08.2017 року звільнився по відбуттю строку покарання
- 27.08.2018 року до Ленінського районного суду направлено обвинувальний акт за ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, КК України;
- 31.01.2019 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України;
- 25.02.2019 року направлено до Кіровського районного суду м. Кіровограда обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України;

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003099, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Українистроком на 60 днів, а саме до 17 год. 00 хв. 21.06.2019 року,з визначенням застави в сумі 38420 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003099,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 23.04.2019 року приблизно о 16 год. 30 хв. вчинив дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України. Матеріальна шкода завдана злочином у якому він підозрюється складає 500 грн.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2019 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17 год. 00 хв. 21.06.2019 року,з визначенням застави в сумі 38420 гривень.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого кримінальних правопорушень проти власності, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, реально відбував покарання, звільнився з місць позбавлення волі 14.08.2017 року. Відтак на шлях виправлення не став, через незначний проміжок часу після звільнення вчинив новий аналогічний злочин, наразі щодо нього розглядаються три кримінальних провадження в судах першої інстанції по обвинуваченню ОСОБА_8 за вчинення злочинів проти власності.
Вважає, що підозрюваний є особою схильною до вчинення злочинів проти власності, що свідчить про незадовільний матеріальний стан, недостатність отримуваних доходів для існування та задоволення необхідних потреб, після звільнення не довів своєї соціальної адаптації у суспільстві. Також, слідчим суддею береться до уваги, що підозрюваний не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, власності не має, накопичень не має, проживає разом з бабусею та молодшим братом, батько проживає окремо, мати, з його слів, померла, вказане свідчить, що наявність соціальних зв`язків є сумнівною.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу. Якого відносно його підзахисного обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_8 , працездатного віку, стан здоров`я не перешкоджає роботі, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та сталі суспільні зв`язки, як наслідок отримання законного доходу, з метою відшкодування завданого збитку, крім того, оскільки останній був затриманий на місці скоєння злочину, то всі викрадені ним речі були вилучені органом досудового розслідування.
Зазначає, що під час постановлення оскаржуваної ухвали суд вийшов за межі клопотання органу досудового розслідування та застосував запобіжний захід на строк 60 днів в той час, як згідно прохальної частини клопотання, орган досудового розслідування просив застосувати його на 58 днів. Вказана дія слідчого судді, є порушенням права на захист та, відповідно до п.3 ч. 1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Крім того, судом проігноровано процесуальну поведінку підозрюваного, а саме щире каяття та добровільне повернення частини раніше викраденого майна, наявність постійного місця проживання, а також родини. Натомість у своєму рішенні суд в якості підстав застосування найсуворішого запобіжного заходу вказав недоведені, а подекуди навіть не зазначенні в судовому засіданні доводи прокурора, щодо наявності ризиків.

Вислухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції не було доведено наявність ризиків. Також районним судом проігноровано процесуальну поведінку підозрюваного, а саме щире каяття та добровільне повернення частини раніше викраденого майна, наявність постійного місця проживання, а також родини.

Однак, зазначене колегія суддів не бере до уваги.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_8 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, наразі щодо нього розглядаються три кримінальних провадження в судах першої інстанції по обвинуваченню за вчинення злочинів проти власності.
А тому, колегія суддів погоджується з думкою районного суду про те, що ОСОБА_8 є особою схильною до вчинення злочинів проти власності, оскільки після звільнення не довів своєї соціальної адаптації у суспільстві та через незначний проміжок часу після звільнення вчинив нові аналогічні злочини проти власності.
Разом з тим необхідно зазначити про те, що наявність постійного місця проживання у ОСОБА_8 та проживання його з бабусею і молодшим братом не допомогло йому адаптуватися у суспільстві. А тому, наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків є сумнівним.
Враховуючи наведене, беручи до уваги особу підозрюваного, у якого відсутні сталі соціальні зв`язки, який не має законного джерела отримання ним доходу та наявність відомостей про розгляд щодо нього трьох кримінальних провадження в судах першої інстанції, колегія суддів залишає без задоволення доводи захисту стосовно обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність підозри у кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити нові кримінальне правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколами огляду місця події, протоколами допиту потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколами допиту свідків).

Кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України є умисним, корисливим, тяжким.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, оскільки останній не працює, не військовозобов`язаний, не одружений, утриманців не має, раніше неодноразово судимий Зазначене свідчить про те, що належна поведінка підозрюваного на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

А тому колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак задовольняючи клопотання слідчого Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_9 слідчий суддя вийшов за межі клопотання, оскільки слідчий просив обрати ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів.
А тому апеляційні доводи захисту в частині безпідставного застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком саме на 60 днів є обґрунтованими.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, скасувавши ухвалу слідчого суддів та обравши підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного

ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2019 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - скасувати.
Клопотання слідчого Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.
Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, підозрюваному по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003099 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме: на строк 58 дні, який рахувати з 17 години 00 хвилин 23 квітня 2019 року до 17 години 00 хвилин 19 червня 2019 року.
Визначити суму застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (1921х20), в сумі 38420грн.
Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду № 6310, ; МФО: 820172; банк одержувача: Держказначейська Служба України м. Київ; призначення платежу - застава за обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003099.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками по справі;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_8 що відповідно до ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, за умови сплати застави, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а слідчим суддею, судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4