ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1006/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/496/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харковапровадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий:
1)02.06.2009 року вирокомКуп`янського міськрайонного суду Харківської області за ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставіст.75 КК України, звільнений від відбування покаранняз випробуванням та встановлений іспитовий строк 1 рік,
2)16.02.2010 року вирокомКуп`янського міськрайонного судуХарківської області за ч.2 ст.185 КК України, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;
3)27.11.2013 року вирокомКуп`янського міськрайонного судуХарківської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
4)18.02.2014 року вирокомКуп`янського міськрайонного судуХарківської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова 12.05.2016 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 14 днів,
5)12.04.2017 року вирокомКуп`янського міськрайонного судуХарківської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вирокомКупянського міськрайонного суду Харківської області від 18.02.2014 року та остаточно до відбуття покарання призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі,

звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова про звільнення від відбування покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»

В обґрунтування вказаної ухвали районний суд зазначив, що засуджений був раніше судимий за ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, вказані судимості не погашені, у зв`язку з чим відповідно до п.«в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні»амністія до ОСОБА_7 не може бути застосована.

Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про застосування до нього амністії та звільнити його від відбування покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обґрунтовуючи свою вимогу апелянт зазначає про те, що він має захворювання 3 клінічну стадію СНІД по кваліфікації МОЗУ, гепатит С, тобто є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідь судді; доводи засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу; думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками районного суду, виходячи з наступного.
Згідно змісту ст. 88 КК України щодо правових наслідків судимості, - особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувального вироку і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.
Відповідно до положень п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків
індивідуальної амністії.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 раніше судимий за вирокомКуп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02.06.2009 року за ст.15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.75 КК України та за вирокомКуп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2013 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Зазначені вироки районних суддів набрали законної сили та судимості за ними, відповідно до норм ст.ст.89, 91 КК України, в установленому законом порядку не зняті та не погашені.
Злочини, що передбачені ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, згідно класифікації за ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
Отже, положення ст.ст. 1,4 Закону України «Про амністію у 2016 році» не можуть бути застосовані до засудженого ОСОБА_7 , оскільки є пряма заборона для застосування амністії, що встановлена в пункті «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії».
З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано було відмолено в задоволенні клопотання засудженого щодо звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» , а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого нема.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді