08.11.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2018 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Ярмолинецького району Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , оператора-електрика вогневого стрільбища навчального полігону центру забезпечення навчального полігону центру забезпечення навчального процесу Військової академії м. Одеси (військова частина НОМЕР_1 ), солдата, раніше не судимого, -
-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
-за участю прокурора ОСОБА_5 ,
-захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
-підозрюваного ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2018 року слідчий СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Свої вимоги обгрунтував тим, що у провадженні військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 02 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу виконуючого обов`язки Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
10 листопада 2015 року солдата ОСОБА_4 призвано на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та присвоєно військове звання солдат.
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 11 листопада 2015 року №286 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсант навчальної роти.
Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу є день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.
Відтак, з 11 листопада 2015 року, тобто з моменту відправлення солдата ОСОБА_4 у військову частину з обласного збірного пункту, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2016 №18 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду оператора-електрика військового стрільбища полігону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04 березня 2016 року №3-РС солдата ОСОБА_7 у зв`язку із укладенням контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, зараховано на військову службу за контрактом, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду оператора-електрика військового стрільбища навчального полігону центру забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16 червня 2017 року №113, з 16 червня 2017 року солдат ОСОБА_4 вважається таким, що вибув у щорічну відпустку строком на 30 діб, з 16 червня до 16 липня 2017 року (з урахування святкового дня 28 червня - Дня Конституції).
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді оператора-електрика вогневого стрільбища навчального полігону військової частини НОМЕР_1 , 17 липня 2017 року близько 08.00 год., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, вчинив нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин до вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язками військової служби.
За викладених вище обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України, - нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
21 вересня 2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений статями КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи його обґрунтованим наведеними підставами.
Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання або домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 погодився з думкою захисника.
Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши надані докази, суд дійшов наступного.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 7 років.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 не зареєстрований на території Одеської області, міцних соціальних зв`язків не має.
У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останній спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, суд вважає за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 372, 376 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят/ днів, тобто до 06 січня 2018 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 35 240 гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , провадження по справі №1-кс/522/15817/18.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
2) не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: