справа №619/3412/16-к
провадження №1-кп/619/459/18
ВИРОК
іменем України
10 грудня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

законних представників обвинуваченого - ОСОБА_7 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі

кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 11.02.2016 року , за № 0000794 від 20.04.2016 року, за № 0003407 від 21.05.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06.05.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 186 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
23.10.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 08.11.2017 року ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання,
04.04.2016 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 190 ч. 2, 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, 22.12.2016 року за ухвалою апеляційного суду Харківської області вищевказаний вирок змінено, виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про остаточне призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та вважати засудженим за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі з самостійним виконанням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 23.10.2015 року,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185,ч. 1 ст. 187 КК України,

встановив:
27.12.2015 року близько 6 год. неповнолітній ОСОБА_6 , знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, діючи повторно, скориставшись тим, що його подальші злочинні дії ОСОБА_8 були непомічені, шляхом вільного доступу, таємно викрав планшет «Oysters M700B-KG-5», яким в подальшому розпорядився на свій розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 був спричинений матеріальний збиток на загальну суму, згідно висновку товарознавчої експертизи № 7469 від 26.07.2016 року на суму 900 грн.

Крім того, 29.01.2016 року близько 20 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , знаходячись у якості пасажира в автомобілі «ВАЗ-2115» державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , що знаходився в с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, побачив біля ричага переміщення КПП мобільний телефон «Nokia 215 Dual Sim», який належить ОСОБА_9 , після чого, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, діючи повторно, скориставшись тим, що його подальші злочинні дії ОСОБА_9 були непомічені, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний мобільний телефон, яким в подальшому розпорядився на свій розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 був спричинений матеріальний збиток на загальну суму, згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/121/6-932 від 25.02.2016 року на суму 554 грн.

Крім того, 09.05.2016 року близько 22 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , знаходячись на вул. Шкільна № 21 в с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, викликав до себе по телефону службу таксі «3000» з метою заволодіння грошовими коштами та майном. 09.05.2016 року близько 23 год. 45 хв. на вказаний виклик за дорученням оператора служби таксі до ОСОБА_6 в с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області на автомобілі «ЗАЗ ТF 698» д.н. НОМЕР_2 , приїхала ОСОБА_10 , де ОСОБА_6 сів до неї в автомобіль, попросив її спочатку проїхати в центр цього населеного пункта, а потім змінив напрямок руху на край с. Руська Лозова. Під час подальшого руху в автомобілі ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, напав на ОСОБА_10 та погрожуючи їй застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, тримаючи лівою рукою лезо ножа, який був при ньому раніше, направив його в сторону горла потерпілої та в подальшому став вимагати у неї віддати негайно всі наявні у неї гроші та мобільні телефони, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_10 , піклуючись за своє життя та здоров`я, була вимушена зупинити автомобіль і віддати ОСОБА_6 600 грн. та три мобільні телефони: «Nokia 2220», «Nokia С2-05 RM-724» та «Samsung S5360», які ОСОБА_6 забрав та з місця пригоди зник, розпорядившись цим майном на свій розсуд.

Крім того, 20 травня 2016 року приблизно о 12 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , знаходячись разом із раніше знайомим неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в салоні автомобіля «таксі», на якому вони приїхали до ТЦ «Дафі» за адресою: м. Харків вул. Героїв Праці № 9, попросив у неповнолітнього ОСОБА_11 рюкзак торгівельної марки «Nike» для того, щоб покласти необхідні речі, які неповнолітній ОСОБА_6 мав намір придбати в ТЦ «Дафі». Зайшовши у продуктове відділення ТЦ «Дафі», останній придбавши всі необхідні продукти та відкривши рюкзак побачив, що у ньому знаходяться особисті речі ОСОБА_11 , а саме: планшет торгівельної марки «Apple iPad 4, Wi-Fi 32 Gb, black», чохол для планшету, окуляри для корекції зору. В цей момент у неповнолітнього ОСОБА_6 з метою особистого незаконного збагачення виник умисел на таємне викрадення чужого особистого майна неповнолітнього ОСОБА_11 . Діючи повторно, згідно раптово виниклого умислу, направленого на протиправне заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_6 суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів вищевказаними речами вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 30 від 30.05.2016 року на суму 19130 грн. Після чого з місця скоєння злочину ОСОБА_6 зник, звернувши вищевказані речі на свою користь і розпорядившись ними у подальшому на власний розсуд, чим заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, в кінці листопада 2015 близько 23 год. 00 хв., більш точний час під час досудового слідства встановлений не був, неповнолітній на той час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел направлений на посягання на чужу власність, та реалізовуючи корсливий мотив та мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи повторно, таємно, незаконно, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де зберігав свій електроінструмент ОСОБА_12 , після чого, впевнившись у тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_6 розбив скло на вікні та проник в одне з підсобних приміщень. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_13 викрав перфоратор «Фіолент П2-860РЭ», в чемодані чорного кольору, яким в подальшому розпорядився на свій розсуд.

В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_12 був спричинений матеріальний збиток, згідно висновку товарознавчої експертизи №1391 від 10.02.2017 на загальну суму 1350грн.

Крім того, в травні 2016 року, точну дату під час досудового слідства встановлено не було, неповнолітній на той час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел направлений на посягання на чужу власність, та реалізовуючи корисливий мотив та мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи повторно, таємно, незаконно, проник на територію дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_15 , після чого шляхом пошкодження вікна проник у вказане вище дачне домоволодіння, звідки викрав газонокосилку бензинову «Кедр БГ-4300», корпус зеленого кольору, якою в подальшому розпорядився на свій розсуд.

В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_15 був спричинений матеріальний збиток, згідно висновку товарознавчої експертизи №1605 від 14.02.2017 на загальну суму 1485 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 187 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину як це вказано в обвинувальному акті, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна,поєднане з проникнення у житло,інше приміщення, вчинене повторно, за ч.1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном ,поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи,яка зазнала нападу,або з погрозою застосування такого насильства.

При вирішенні питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття обвинуваченого за епізодами скоєних злочинів, їх скоєння у неповнолітньому віці, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, перебував на обліку з 14.02.2015 року в секторі превентивної діяльності Дергачівського ВП ГУНП Харківської області, скоїв злочини у неповнолітньому віці. Відповідно до акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 629 від 16.08.2016 року у ОСОБА_6 ознаки психозу та слабоумства не виявляється, виявлено дисоціальні розлади особистості. По своєму психічному стану він може розуміти свої дії та керувати ними. В період часу до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_6 знаходився поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом, міг розуміти свої дії та керувати ними. По своєму психічному стану в даний час ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 255-257 том справи 3).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних ним злочинів, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно статті 12 КК України являється злочином середньої тяжкості, та ч. 1 ст. 187,ч.3 ст. 185 КК України, які згідно статті 12 КК України являються тяжкими злочинами.

При цьому суд ураховує висновки Дергачівського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від 26.09.2018 року, де вказано, що до криміногенних факторів, які впливають на поведінку обвинуваченого можна віднести фінансову кризу в сім`ї, вживання батьками алкогольних напоїв, неналежне виховання дитини, відсутність особистих інтересів у обвинуваченого, який не був залучений до соціальних видів діяльності, мав друзів з кримінального оточення, був незацікавлений до роботи чи навчання, мав низьку загальну культуру. Таким чином, на думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для випливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних порушень не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції .

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_6 скоїв епізоди злочинів від 29.01.2016 року (ч.2 ст. 185 КК України), епізод від листопада 2015 року (ч.3 ст. 185 КК України), епізод від 27.12.2015 року (ч.2 ст. 185 КК України) до ухвалення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 04.04.2016 року, тому згідно ч.4 ст. 70 КК України у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 скоїв епізод злочину від 09.05.2016 року (ч.1 ст. 187 КК України), епізод від 20.05.2016 року (ч.2 ст. 185 КК України), епізод від травня 2016 року (ч.3 ст. 185 КК України) - після ухвалення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 04.04.2016 року, тому до призначеного покарання за даним вироком необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 04.04.2016 року - згідно ст.71 КК України.

Згідно п.103-106 постанови Великої Палати Верховного Суду України від 29.08.2018 року (справа № 663/537/17, провадження № 13-31кс18) «якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.»

Тому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілими не заявлені.

Процесуальні витрати у справі за проведення судових експертиз покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Долю речових доказів у справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ,ч.1 ст. 187 України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 187 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 04.04.2016 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 22.12.2016 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді чотирьох років і чотирьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України визначити покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків та до покарання, призначеного йому за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського райсуду Харківської області від 04.04.2016 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 22.12.2016 року, а остаточно призначити покарання у виді чотирьох років і восьми місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10 серпня 2016 року.

У строк покарання ОСОБА_6 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення з 10 серпня 2016 року по 10 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 відбув покарання у повному обсязі 10.12.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківська установа виконання покарань № 27» до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши негайно обвинуваченого в залі суду з-під варти у зв`язку з повним відбуттям покарання за вироком суду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави понесені витрати: за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 976 грн. 48 коп., в сумі 352 грн. 40 коп. та в сумі 352 грн. 40 коп., за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2641 грн. 20 коп.

Речові докази у справі: сім-карту мобільного оператора МТС, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , - залишити останньому; планшет «Oysters M700B-KG-5», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити останньому; планшет торгівельної марки «Apple iPad 4, Wi-Fi 32 Gb, black», чохол для планшету, окуляри для корекції зору, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 , - залишити останньому; DVD-диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити у справі; мобільний телефон «Nokia», мобільний телефон «Samsung», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_10 , - залишити останній, перфоратор «Фіолент» передати потерпілому ОСОБА_12 який знаходиться на його зберіганні,газонокосилку бензинову передати потерпілому ОСОБА_15 , яка знаходиться на його зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1