Справа № 645/5307/18
Провадження № 1-кп/645/659/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2018 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
Під час руху по вказаній вулиці, в районі розташування будинку №1-А, по вул. Олімпійській в м. Харкові, ОСОБА_5 відволікся від керування транспортним засобом, втратив контроль над ним, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано:
-П. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,
Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/51-ОКБ/18 від 24.07.2018 року, спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я, у вигляді закритого перелому 1-го ребра ліворуч по паравертебральній лінії.
Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , відповідно до висновку автотехнічної експертизи №751/18 від 12.07.2018 року перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, пояснивши, що 19.06.2018 року, близько 01:00 год. підвозив потерпілу ОСОБА_4 , та в районі розташування будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 відволікся від керування автомобілем, втратив контроль над ним, виїхав за межі проїзної частини на ліве узбіччя, де скоїв наїзд на бетонну електроопору, в зв`язку з чим, постраждала пасажир ОСОБА_4 .. Причину втрати контролю над автомобілем, обвинувачений пояснити не зміг. Цивільний позов визнав.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ст. 286 ч. 1 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України суд вважає доведеною.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, а також відомості, які характеризують його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Згідно вимог ч. 1 ст. 65 КК України покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. При цьому, призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.
Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Як зазначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за попереднім місцем роботи має позитивну характеристику.
Згідно висновку досудової доповіді органу пробації, ОСОБА_5 має низький рівень вчинення кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушень, дані про особу винного та обставину справи, що пом`якшує покарання. Судом враховуються відношення обвинуваченого до вчиненого, та наслідки вчиненого злочину, мотив, мета та спосіб вчинення злочинного діяння, визначене законом покарання за вчинене протиправне діяння, характеристики обвинуваченого.
А тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати покарання, яке суд вважає доцільним і достатнім для його виправлення, у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами із застосуванням ст.75,76 КК України.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167, ст. 23 ЦК України, а також п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Суд вважає необхідним визнати наявність отримання потерпілою моральної шкоди, яка полягала в зміні звичайного укладу його життя на час отримання нею тілесних ушкоджень та проходження лікування та реабілітації, що вплинуло на її фізичний стан, під час проходження лікування та реабілітації.
Суд приймає до уваги той факт, що потерпіла дійсно зазнала моральних страждань у вигляді душевного хвилювання, викликаного ушкодженням здоров`я, фізичним болем, завданим травмами у результаті ДТП. Також суд вважає доведеним обставини щодо зміни укладу життя потерпілої, які виразились у неможливості нормальної життєдіяльності і тривалому лікуванні.
Згідно обвинувального акту, речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи в розмірі 858,00 грн. та проведення судової експертизи за технічним станом автомобіля в розмірі 1716,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 ч.1, п.п. 1,2 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 4602,00 грн. (чотири тисячі шістсот дві грн.).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи в розмірі 858,00 грн. та проведення судової експертизи за технічним станом автомобіля в розмірі 1716,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя :