Справа № 147/40/19
Провадження № 1-кс/135/75/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року №0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.01.2019 слідчий СВ Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з клопотанням, погодженим з прокурором Ладижинського відділу Бершадської місцевої прокуратури у Вінницькій області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000011, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні слідчого відділення Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали даного кримінального провадження.

У ході досудового розслідування встановлено, що 09.01.2019 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , 1986 року народження, в приміщенні літньої кухні, на території приватної садиби, за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився його знайомий ОСОБА_6 , 1957 року народження, з метою викрадення чужого майна, скориставшись своєю фізичною перевагою, всупереч волі ОСОБА_6 , відкрито викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «VIAAN V182», чорного кольору, якого ОСОБА_5 силою відібрав з рук ОСОБА_6 і в подальшому ОСОБА_5 зберігав викрадений мобільний телефон за місцем проживання для особистих потреб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2019 ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «VIAAN V 182» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , яким він відкрито заволодів 09.01.2019 близько 16.00 год в с. Цибулівка Тростянецького р-ну Вінницької області, в приміщенні літньої кухні, яка розташована на території приватної садиби по вулиці Надутого, 36. Даний телефон було вилучено та поміщено до спецпакету «Національна поліція України головне слідче управління» № INZ1034760.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон «VIAAN V 182» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який добровільно видав ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати клопотання про арешт майна у його відсутність, клопотання підтримує повністю та просить його задовольнити.

Враховуючи приписи ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що слідчим відділенням Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 10 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 09.01.2019 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , 1986 року народження, в приміщенні літньої кухні, на території приватної садиби, за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився його знайомий ОСОБА_6 , 1957 року народження, з метою викрадення чужого майна, скориставшись своєю фізичною перевагою, всупереч волі ОСОБА_6 , відкрито викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «VIAAN НОМЕР_3 », чорного кольору, якого ОСОБА_5 силою відібрав з рук ОСОБА_6 і в подальшому ОСОБА_5 зберігав викрадений мобільний телефон за місцем проживання для особистих потреб.

Згідно з постановою слідчого від 10.01.2019 визнано мобільний телефон «VIAAN V 182» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000011.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Беручи до уваги викладене вище та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні слідчого майна, а саме: мобільного телефону «VIAAN V 182» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Таким чином, слідчим суддею з клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на мобільний телефон «VIAAN V 182» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Також, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року №0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України -задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «VIAAN V 182» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя