ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №1016/2097/12

"02" квітня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3

сторони кримінального провадження, інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.3 ст.189, ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_9 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.1 ст.187, ч.3 ст.189 КК України,

ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового слідства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються в тому, що на початку червня 2010 року ОСОБА_8 , за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами чоловічої статті, кримінальна справа, стосовно яких виділена у окреме провадження, з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , телефоном викликав його на 51 км автошляху Житомир-Київ, де ОСОБА_11 побоюючись реалізації раніше висловлених на його адресу погроз фізичної розправи передав йому 1000 доларів США, що станом на початок червня згідно курсу НБУ становили 7925,60 гривен. Після цього ОСОБА_8 з двома невстановленими особами, під вигаданим приводом на автомобілі „Хюндай під керуванням однієї із невстановлених осіб, вивезли ОСОБА_11 за 3 км від вищезгаданого автошляху у напрямку села Бишів Макарівського району Київської області, де вийшли з автомобіля для паління. У цей час один із невстановлених осіб наніс ОСОБА_11 удар кулаком у голову, від якого він втратив свідомість, а коли прийшов у себе, то на ньому були одягнуті наручники і невстановлені особи затягували його на заднє сидіння автомобіля, після чого усі поїхали по польовій дорозі, що веде вздовж лісопосадки, яка знаходиться з правої сторони від автодороги на село Бишів, зупинившись у ній на відстані близько 750 метрів від даної автодороги.

У лісопосадці невстановлені особи, діючи за вказівкою ОСОБА_8 і у його присутності, за допомогою наручників, пристибнули ОСОБА_11 до дерева і з погрозами заподіяння йому та його близьким родичам тяжких тілесних ушкоджень і вбивства вимагали передачі грошей, не називаючи конкретної суми. Для демонстрації реальності погроз невстановлені особи поклали перед ОСОБА_11 предмети схожі на пістолети, душили з застосуванням поліетиленового пакета, били резиновим молотком по різних частинах тіла, викопали у землі яму погрожуючи закопати його в ній, після чого вбити дружину і дітей. Дані дії тривали на протязі біля 2 годин.

Не отримавши від ОСОБА_11 згоди на передачу коштів, з метою продовження вимагання ОСОБА_8 і невстановлені особи привезли ОСОБА_11 до будинку, де він проживає в АДРЕСА_1 .

Близько 13 години, зайшовши на території господарства ОСОБА_8 і одна із невстановлених осіб продовжили погрожувати позбавленням життя ОСОБА_11 та його дружині ОСОБА_12 , приставляючи до скроні предмети зовні схожі на пістолети, демонструючи поліетиленові пакети як засіб для удушення, а також наносили удари руками по голові і тулубу ОСОБА_12 вимагаючи передачі їм грошей, інша невстановлена особа знаходилася поруч і готова була надати їм допомогу у разі необхідності. Під час вчинення даних дій, ОСОБА_8 і невстановлені особи не дозволи піти ОСОБА_12 до туалету, в зв`язку з чим вона була змушена справляти фізіологічні потреби в їх присутності.

Злякавшись реалізації погроз ОСОБА_8 та невстановлених осіб ОСОБА_12 під наглядом одного із невідомих, поїхала до своєї знайомої ОСОБА_13 (Загинайкової), мешканки смт Макарів Київської області та позичила у неї 500 доларів США (що згідно курсу НБУ становило 3962,8 гривен) і повернувшись додому передала їх ОСОБА_8 ..

Після чого він з невстановленими особи, забрали ОСОБА_11 з господарства і завезли в м. Вишневе, де він пробув у квартирі ОСОБА_8 , розташованої по АДРЕСА_2 , близько 5 днів. Під час перебування у квартирі ОСОБА_8 погрожував йому, що у разі невиконання його вимог, щодо передачі коштів, насильницькі дії будуть повторюватися.

З метою продовження вимагання майна у ОСОБА_11 на початку грудня 2010 року, ОСОБА_8 на території м. Києва вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 та раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (судимість погашена згідно ст. 89 КК України) ОСОБА_9 .

Для вчинення даного злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 завчасно, за невстановлених обставин придбали маски, липку стрічку типу скотч, ніж, викрутку, рушницю, наручники, пластикові хомути, рукавиці.

6 грудня 2010 року близько 23 години ОСОБА_10 на власному автомобілі «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи згідно попередньої домовленості, з метою вимагання чужого майна, приїхали до будинку АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_11 з сім`єю.

По приїзду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у салоні вказаного автомобіля, в присутності ОСОБА_10 обговорили між собою спосіб проникнення на господарство та до будинку, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одягнули на голови маски для приховування обличчя, отримали від ОСОБА_10 пластикові хомути, якими мали зв`язувати руки потерпілих, а також ОСОБА_9 , взявши заздалегідь придбану рушницю невстановленого зразка, а ОСОБА_14 - належні йому гладкоствольний револьвер „Комбриг та гладкоствольний пістолет „ПСМ-Р, призначені для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами (які належали йому на підставі відповідного дозволу), вийшли з салону автомобіля і пішли до паркану, яким відгороджене від дороги господарство, що належить сім`ї ОСОБА_15 .

ОСОБА_10 , відповідно до злочинного плану, залишився чекати їх у автомобілі, при цьому відслідковував обстановку на вулиці і у сусідніх будинках, а у випадку викриття їх злочинної діяльності, повинен був подати звуковий сигнал і в разі необхідності прийти їм на допомогу.

Перелізши через паркан на територію домоволодіння ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом вільного доступу зайшли в будинок, у якому перебували дружина ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , її дочка ОСОБА_16 з чоловіком - ОСОБА_17 та малолітньою онукою. Не виявивши у будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосували до його дружини ОСОБА_12 насильство небезпечне для життя і здоров`я, погрози вбивством, спричиненням тяжких тілесних ушкоджень її та близьким родичам та вимагали у неї передачі їм майна за наступних обставин:

у будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у масках зайшли в спальню ОСОБА_12 де ОСОБА_9 умисно, з метою залякування наніс їй удар кулаком у обличчя чим спричинив сильний фізичний біль. Далі удвох, за волосся вони витягли ОСОБА_12 у коридор, там ОСОБА_9 знову застосував фізичну силу, що виразилася у натисканні пальцями рук на щоки, внаслідок сильного болю ОСОБА_12 змушена була відкрити рота у якого ОСОБА_9 запхнув кляп, а ОСОБА_8 пластмасовим хомутом зв`язав її руки, після чого удвох по під руки перетягли її з будинку до літньої кухні, що знаходиться на тому ж господарстві.

У кухні ОСОБА_8 з метою демонстрації реальності погроз, дістав з сумки, яку мав з собою поліетилен і розкладний ніж, розстелив поліетилен на підлогу, повідомив потерпілій, що це зроблено для того, щоб не залишилося слідів крові після її розчленування, а також ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , удвох, липкою стрічкою, яку мали з собою замотали руки і нижню частину обличчя ОСОБА_12 , посадивши її перед тим на табурет, встановлений на поліетилені.

У цей час у сусідньому будинку загорілося світло і ОСОБА_9 направивши на потерпілу рушницю невстановленого зразку, з застосування нецензурної лексики наказав поводити себе тихо, а у разі невиконання наказу - погрожував прострелити її ногу і відрізати палець у малолітньої онуки, яка знаходилася у будинку. Коли, за декілька секунд, світло погасло, ОСОБА_9 пішов до будинку, у якому залишилися дочка і зять ОСОБА_12 з малолітньою онукою, а ОСОБА_14 наніс її близько 7-10 ударів лівою рукою в праву частину обличчя, утримуючи в правій гладкоствольний пістолет „Комбриг, при цьому він виражався нецензурними словами, залякував, що ОСОБА_9 за допомогою рушниці погрожує життю її онуки. Під час вчинення зазначений дій ОСОБА_8 вимагав передачі грошових коштів не повідомляючи суму.

За 5 хвилин ОСОБА_9 повернувся у кухню і умисно наніс ОСОБА_12 один сильний удар кулаком в обличчя від якого вона впала, вдарившись головою об ручку духової шафи. Тоді ОСОБА_8 знову посадовив її на табурет і продовжив наносити удари лівою рукою у обличчя, вимагаючи передачі їм грошей і повідомити місцезнаходження ОСОБА_11 .. Отримавши від потерпілої відповідь, що грошей немає ОСОБА_8 відштовхнувши ОСОБА_12 до лавки, що знаходилася у глибині кухні та використовуючи липку стрічку прив`язав ОСОБА_12 до лавки і табурета, таким чином, що вона не могла рухатися, після чого взяв ножа, який заздалегідь приніс з собою та почав колоти у ділянки задньої поверхні правого плечового суглобу, задньої поверхні лівого плеча, а також колов викруткою у руки на ноги потерпілої, вимагаючи передачі їм 100 000 євро. ОСОБА_9 в цей час періодично ходив до будинку, де стежив за дочкою та зятем ОСОБА_12 , повертався у кухню і переконувався, що ОСОБА_8 чинить насильницькі дії над ОСОБА_12 з вимогою передачі грошей, а також сам висловлював таку вимогу.

Під час знаходження у домоволодінні ОСОБА_18 не знімав шапку-маску з свого обличчя, мав при собі рушницю невстановленого зразку, а ОСОБА_8 зняв маску у будинку після того як ОСОБА_12 впізнала його по голосу. Крім цього з метою залякування потерпілої ОСОБА_9 , в приміщені літньої кухні, демонстрував її шприц і ампули з невстановленою речовиною повідомивши, що у ампулі отрута, погрожував ввести її, внаслідок чого у неї мав статися параліч.

Дані дії тривали близько 3-х годин.

Відповідно висновку експерта №167 від 04.02.2011 року у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

саден шкіри правої половини тім`яної ділянки голови, передньої поверхні лівого ліктьового суглобу, задньої поверхні лівого плеча, зовнішньої поверхні лівого плеча, що могли утворитись від дії тупого чи тупо-загостреного предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму «притискання-тертя» (в акті судово-медичного обстеження від 14.12.2010 року ушкодження передньої поверхні лівого ліктьового суглобу та задньої поверхні ліктьового плеча визначені як «поверхневі рани»);

саден шкіри нижньої третини правого передпліччя з переходом на променево-зап`ясний суглоб, нижньої третини лівого передпліччя, що могли утворитись від дії циркулярно охоплюючи передпліччя предметів із жорстокого (пластик чи метал) матеріалу, механізму «стискання -тертя»;

ран м`яких тканин задньої поверхні правого плечового суглобу задньої поверхні лівого плеча, що могли утворитись від дії колюче - ріжучого предмету по механізму «притискання - занурення - роз`єднання тканин»;

крововиливів м`яких тканин задньої поверхні нижньої третини обох гомілок, що могли утворитись від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою по верхньою по механізму «удар» чи «стискання»;

крововиливу слизової оболонки верхньої губи, що міг утворитись від дії тупого твердого предмету по механізму «удар».

Рани м`яких тканин за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Інші ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки), згідно тих же «Правил...».

Судячи по кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , вони можуть мати давність утворення не менше 11-діб до моменту проведення судово-медичного обстеження 23.12.2010 року.

Під час вчинення насильницьких дій стосовно ОСОБА_12 ОСОБА_8 і ОСОБА_9 отримали інформацію, що ОСОБА_11 проживає у с. Ніверка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та згоду ОСОБА_12 показати даний будинок і будучи переконаними, що у ОСОБА_19 є велика сума грошей, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийняли рішення їхати у с. Ніверка, де продовжити вимагання майна у ОСОБА_11 ..

Залишивши господарство Тимчуків у с. Липівка, Макарівського району біля 2 години 7.12.2010 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на виїзді із даного села наказали ОСОБА_12 сісти в автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 і разом з нею поїхали у невстановлене місце поруч з лісопосадкою, де у салоні вказаного автомобіля, у присутності ОСОБА_10 на протязі близько двох годин продовжували вимагати у ОСОБА_12 100 000 євро, погрожувати позбавленням життя її та близьких родичів. Побоюючись реалізації погроз, ОСОБА_12 передала ОСОБА_20 200 доларів США, які мала при собі (що відповідно курсу НБУ становило 1591,76 гривень).

З метою продовження вимагання чужого майна, 07.12.2010 року, у вечірню пору, ОСОБА_8 автомобілем „Деу Ланос р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , за кермом якого знаходилася ОСОБА_12 (яка показувала дорогу), а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 автомобілем «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням останнього приїхали в с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_10 залишився у своєму автомобілі відслідковувати обстановку на вулиці і у сусідніх будинках, та при викритті їх злочинної діяльності мав подати звуковий сигнал і у разі потреби - прийти на допомогу, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , озброївшись належними ОСОБА_8 гладкоствольним револьвером „Комбриг та гладкоствольним пістолетом „ПСМ-Р, призначеними для стрільби патронами несмертельної дії, які вони привезли з собою, та ОСОБА_12 - зайшли у будинок АДРЕСА_3 , у якому знаходився ОСОБА_11 .. З метою конспірації ОСОБА_9 одягнув на голову маску для приховування обличчя.

Перебуваючи у вказаному будинку ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_12 та з відома ОСОБА_10 застосували фізичне насильство, що виразилося у нанесені побоїв ОСОБА_11 , а також погрожуючи позбавленням життя та нанесенням тяжких тілесних ушкоджень подружжю ОСОБА_15 та їх близьким, продовжили вимагати гроші у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час чого ОСОБА_8 для демонстрації реальності погроз здійснив постріл з вищезгаданого револьвера „Комбриг у стіну будинку.

Враховуючи реальність погроз та побоюючись їх реалізації, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погодились на передачу коштів пізніше, мотивуючи це потребою зібрати необхідну суму, для чого ОСОБА_9 встановив строк передачі грошей 20 грудня 2010 року.

Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поїхали з с.Ніверка до м. Києва, а ОСОБА_8 наказав ОСОБА_11 відвезти його у м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, де і залишився у невстановленої особи.

09 грудня 2010 року за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_11 разом з ним та дружиною поверталися до місця проживання у Київській області, завізши ОСОБА_21 у с. Липівка, ОСОБА_11 повіз ОСОБА_14 до м. Києва. При цьому під час руху ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння продовжив вимагати майно потерпілих погрожуючи їм фізичної розправою.

ОСОБА_10 отримавши за невідомих обставин інформацію від ОСОБА_8 про його повернення до Києва, діючи відповідно до його вказівки, разом з ОСОБА_9 на власному автомобілі „Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 приїхав на АЗС „Окко, що розташовується в с. Калинівка, Макарівского району, Київської області, де ОСОБА_8 пересів до його автомобіля, а ОСОБА_9 пересів до автомобіля ОСОБА_11 і разом з ним поїхав до його будинку у с. Липівка Макарівського району. Перебуваючи у будинку потерпілих ОСОБА_9 знову наказав передати їм 100 000 євро, при цьому 20 000 доларів США повинні бути передані до 20 грудня 2010 року, у іншому випадку їх сім`ю вб`ють. Після чого дістав 2 шприци заповнених невстановленою прозорою рідиною і повідомивши, що це отрута зробив ін`єкцію ОСОБА_11 та змусив його зробити ін`єкцію власній дружині, повідомивши що це отрута і якщо кошти не будуть їм передані то вони не отримують протиотрути (антидот). Крім цього, він наказав не звертатися в міліцію, бо у разі звернення вони знищать всю сім`ю.

У період з 9 по 21 грудня 2010 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за допомогою мобільних телефонів неодноразово зв`язувалися з ОСОБА_11 з метою встановлення чи зібрав він грошові кошти та продовжуючи погрожувати фізичною розправою. При цьому ОСОБА_9 з метою конспірації називав себе ім`ям „ ОСОБА_22 .

Будучи переконаними, що внаслідок застосованого насильства, погроз фізичної розправи ОСОБА_11 та ОСОБА_21 беззаперечно передадуть їм визначену ними суму коштів, 21 грудня 2010 року, близько 11 години 25 хвилин ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі «Деу Ланос» ре.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , повторно приїхали у с. Ніверка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області з метою отримання від потерпілих грошових коштів.

Діючи відповідно до раніше досягнутих домовленостей, ОСОБА_10 залишився у автомобілі відслідковувати обстановку, та при викритті їх злочинної діяльності мав подати звуковий сигнал і у разі потреби прийти їм на допомогу, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , озброївшись револьвером „Комбриг та пістолет „ПСМ-Р, що належали ОСОБА_8 та ножем взятим ОСОБА_9 з автомобіля ОСОБА_10 , зайшли у будинок АДРЕСА_3 , у якому знаходився ОСОБА_11 .. З метою конспірації ОСОБА_9 знову одягнув на голову маску для приховування обличчя.

21 грудня 2010 року біля 11 години 30 хвилин, після отримання від ОСОБА_11 грошей в сумі 600 доларів США ( що становили на 21.12.2010 року згідно курсу НБУ 4778,1 гривень) та 2200 гривень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було затримано працівниками міліції.

Окрім цього ніч з 6 на 7 грудня 2010 року ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , будучи озброєними гладкоствольним револьвером „Комбриг та рушницею невстановленого зразка відповідно, перебуваючи з метою вимагання чужого майна у будинку подружжя ОСОБА_15 , що знаходиться в АДРЕСА_1 і не виявивши у будинку ОСОБА_19 , з метою встановлення його місця знаходження катували ОСОБА_12 , а саме:

зайшовши у спальню будинку, де знаходилася ОСОБА_12 і не виявивши там ОСОБА_11 , ОСОБА_9 умисно, з метою залякування потерпілої і негайного отримання від неї інформації наніс удар кулаком у її обличчя чим спричинив сильний фізичний біль, а ОСОБА_8 вимагав повідомити де знаходиться її чоловік. Далі вони удвох, за волосся, витягли її у коридор де ОСОБА_9 застосував фізичну силу, що виразилася у натисканні пальцями рук на щоки, внаслідок сильного болю ОСОБА_12 змушена була відкрити рота у якого ОСОБА_9 запхнув кляп, унаслідок чого її було важко дихати, а ОСОБА_8 пластмасовим зашморгом зв`язав її руки, після чого удвох по під руки перетягли її з будинку до літньої кухні, що знаходиться на тому ж господарстві.

У кухні ОСОБА_8 з метою демонстрації реальності погроз, дістав з сумки, яку мав з собою поліетилен і розкладний ніж, розстелив поліетилен на підлогу, повідомив потерпілій, що це зроблено для того, щоб не залишилося слідів крові після її розчленування, а також ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , удвох, липкою стрічкою, яку мали з собою замотали руки і нижню частину обличчя ОСОБА_12 , посадивши її перед тим на табурет, встановлений на поліетилені.

У цей час у сусідньому будинку загорілося світло і ОСОБА_9 направивши на потерпілу рушницю невстановленого зразку, з застосування нецензурної лексики наказав поводити себе тихо, а у разі невиконання наказу - погрожував прострелити її ногу і відрізати палець у малолітньої онуки, яка знаходилася у будинку. Коли за декілька секунд, світло погасло ОСОБА_23 пішов до будинку, у якому залишилися дочка і зять ОСОБА_12 з малолітньою онукою, а ОСОБА_14 наніс її близько 7-10 ударів лівою рукою в праву частину обличчя, утримуючи в правій пристрій для відстрілу гумових куль, при цьому він виражався нецензурними словами, залякував, їх з ОСОБА_9 за допомогою рушниці погрожує життю її онуки. Під час вчинення зазначений дій ОСОБА_8 вимагав передачі грошових коштів не повідомляючи точну суму.

За 5 хвилин ОСОБА_9 повернувся у кухню і умисно наніс ОСОБА_12 один сильний удар кулаком в обличчя, від якого вона впала, вдарившись головою об ручку духової шафи. Тоді ОСОБА_8 знову посадовив її на табурет і продовжив наносити удари лівою рукою у обличчя внаслідок чого вона відчувала сильний фізичний біль, вимагаючи передачі їм грошей і повідомити місцезнаходження ОСОБА_11 .. Отримавши від потерпілої відповідь, що грошей немає ОСОБА_8 відштовхнувши ОСОБА_12 до лавки, що знаходилася у глибині кухні та використовуючи липку стрічку прив`язав ОСОБА_12 до лавки і табурета, таким чином, що вона не могла рухатися, після чого взяв ножа, який заздалегідь приніс з собою та почав колоти у ділянки задньої поверхні правого плечового суглобу, задньої поверхні лівого плеча, а також колов викруткою у руки на ноги потерпілої, вимагаючи передачі їм 100 000 євро. ОСОБА_9 в цей час періодично ходив до будинку, де стежив за дочкою та зятем ОСОБА_12 , повертався у кухню і переконувався, що ОСОБА_8 чинить насильницькі дії над ОСОБА_12 з вимогою передачі грошей, а також сам висловлював таку вимогу.

Під час знаходження у домоволодінні ОСОБА_18 не знімав шапку-маску з свого обличчя, мав при собі рушницю невстановленого зразку, а ОСОБА_8 проникнувши на територію господарства зняв маску після того як ОСОБА_12 впізнала його по голосу. Крім цього з метою залякування потерпілої ОСОБА_9 , в приміщені літньої кухні, демонстрував її шприц і ампули з невстановленою речовиною повідомивши, що у ампулі отрута, погрожував ввести її, внаслідок чого у неї мав статися параліч.

Дані дії тривали близько 3-х годин.

Внаслідок побоїв, здавлювання рук зашморгом, натискування на обличчя ОСОБА_12 спричинено сильний фізичний біль, а також діями спрямованими для того, щоб зламати її морально: закривання роту кляпом, замотуванням липкою стрічкою, погроз фізичною розправою над нею, членами сім`ї, членоушкодженям малолітньої онуки, що викликали у неї відчуття жаху та постійний страх за своє життя і життя своїх близьких ОСОБА_12 спричинено моральні страждання.

Окрім цього, під час перебування у будинку подружжя ОСОБА_24 в с. Липівка, Макарівського району, Київської області з метою вчинення вимагання чужого майна в ніч з 6 на 7 грудня 2010 року, близько 00 години, ОСОБА_8 , будучи одягнутим в маску для приховування обличчя, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , погрожуючи гладкоствольним револьвером „Комбриг (на який у нього є відповідний дозвіл) ОСОБА_17 (зятю ОСОБА_12 ), який також перебував на господарстві наказав поводити себе тихо і зайти до будинку, а сам зі зброєю рухався позаду. У будинку ОСОБА_25 звелів ОСОБА_17 завести руки назад і коли той виконав наказ, незаконно одяг йому наручники, які мав з собою. В цей час ОСОБА_9 , на обличчі якого знаходилася маска, з метою залякати ОСОБА_17 , щоб той не чинив їм опору, а також повідомив місцезнаходження ОСОБА_11 , пригрозив ОСОБА_17 прострелити його ногу з рушниці невстановленого зразка, яку мав з собою, а також демонстрував ампули з невідомою речовиною і шприц, погрожуючи здійснити ін`єкцію від якої настане параліч. Далі з метою, щоб ОСОБА_17 не чинив їм опору чи іншої протидії під час вимагання майна у ОСОБА_12 , тобто діючи з корисливих мотивів ОСОБА_9 вивів його до приміщення котельні, що знаходиться у веранді будинку, заштовхнув у нього і закрив на защіпку ззовні, яку з середини відкрити не можливо, тим самим незаконно позбавивши його волі. В даному приміщені ОСОБА_17 , всупереч своїй волі пробув близько 20 хвилин.

Крім цього, в ніч 07 грудня 2010 року близько 2 години ОСОБА_9 приховуючи своє обличчя маскою, маючи у руках рушницю невстановленого зразка, перебуваючи у одній із кімнат будинку по АДРЕСА_1 , де з малолітньою дитиною знаходилась ОСОБА_16 дочка ОСОБА_12 , погрозливим тоном наказав їй зібрати і передати йому всі вироби із дорогоцінних металів, що належать її батькам.

Враховуючи обставини за яких відбулися дані події (темна пора доби, присутність невідомого чоловіка у масці зі зброєю в руках, обмеження волі її близьких, спричинення тілесних ушкоджень її матері, наявність малолітньої дитини, стать потерпілої, висловлювання погроз фізичною розправою) у ОСОБА_26 виникли реальні підстави вважати, що якщо вона не викона вимоги ОСОБА_9 щодо передачі йому ювелірних виробів, то він реалізує свої погрози застосувати фізичне насильство небезпечне для життя і здоров`я її та її малолітньої доньки. У зв`язку з чим вона зібрала ювелирні вироби і передала їх ОСОБА_9 , а саме:

12.Підвісок із зображенням свМиколая вартістю 6000 гривен;

13.Золотий годинник вартістю 10400 гривен;

14.Ланцюжок довжиною 46 см із жовтого і білого золота вартістю 8000 гривен;

15.Браслет на руку довжиною 20.5 см вартістю 8000 гривен;

16.Ланцюжок круглої форми вартістю 1900 гривен з трьома підвісками: «Око вартістю 400 гривен, «Хрестик» вартістю 400 гривен, «Матір Божа» вартістю 2400 гривен;

17.Набір із 2 сережок і персня вартістю 2700гривен;

18.2 сережки круглої форми діаметром 2.8 см вартістю 1300 гривен;

19.Намисто із натуральних перлин білого кольору з нащіпкою із золота вартістю 13600 гривен;

20.Набір із персня, підвіски і 2 сережок із перлинами білого кольору вартістю 5000 гривен;

21.2 сережки із блискучим камінцем фіоніт вартістю 700 гривен;

22Набір із 2 сережок і персня з блискучими камінчиками діамантами вартістю 18400 гривен.

Отримав дані вироби ОСОБА_27 заховав іх у кишеню.

У подальшому ОСОБА_9 при невстановлених обставин передав ювелірні вироби ОСОБА_8 , а той повернув їх ОСОБА_12 .

Як встановлено відповідно до довідкит відділення ЗКППК Міністерства фінансів України ОСОБА_9 заволодів 19 ювелірними виробами із золота 595 проби і 4 із золота 585 проби, що належали ОСОБА_12 загальною масою 209.24 грам, всього на загальну суму 79200 гривен.

6 грудня 2010 року близько 23 години ОСОБА_10 на власному автомобілі «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи згідно попередньої домовленості, з метою вимагання чужого майна, приїхали до будинку АДРЕСА_1 , де

проживає подружжя ОСОБА_15 .

По приїзду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у салоні вказаного автомобіля, в присутності ОСОБА_10 обговорили між собою спосіб проникнення на господарство та до будинку, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одягнули на голови маски для приховування обличчя, отримали від ОСОБА_10 пластикові хомути, якими мали зв`язувати руки потерпілих, а також ОСОБА_9 взявши заздалегідь придбану рушницю невстановленого зразка, а ОСОБА_14 належні йому гладкоствольний револьвер „Комбриг та гладкоствольний пістолет „ПСМ-Р - призначені для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами (які належали йому на підставі відповідного дозволу), вийшли з салону автомобіля і пішли до паркану, яким відгороджено від дороги господарства, що належить подружжю ОСОБА_15 .

ОСОБА_10 відповідно до злочинного плану залишився чекати їх у автомобілі, при цьому відслідковував обстановку на вулиці і у сусідніх будинках, у випадку викриття їх злочинної діяльності повинен був подати звуковий сигнал, а у разі необхідності прийти їм на допомогу.

Проникнувши через паркан на територію домоволодіння ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом вільного доступу зайшли в будинок, у якому перебували дружина ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , її дочка ОСОБА_16 з чоловіком - ОСОБА_17 та малолітньою онукою. Не виявивши у будинку ОСОБА_28 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосували до його дружини ОСОБА_12 насильство небезпечне для життя і здоров`я, погрози вбивством і спричиненням тяжких тілесних ушкоджень близьким родичам та вимагали у неї передачі їм 100 000 євро. Дані дії тривали близько 3-х годин.

Відповідно висновку експерта №167 від 04.02.2011 року у ОСОБА_12 внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які були вчинені з відома ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

саден шкіри правої половини тім`яної ділянки голови, передньої поверхні лівого ліктьового

суглобу, задньої поверхні лівого плеча, зовнішньої поверхні лівого плеча, що могли утворитись від дії тупого чи тупо- загостреного предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму «притискання - тертя» (в акті судово-медичного обстеження від 14.12.2010 року ушкодження передньої поверхні лівого ліктьового суглобу та задньої поверхні ліктьового плеча визначені як «поверхневі рани»);

саден шкіри нижньої третини правого передпліччя з переходом на променево-запясний суглоб, нижньої третини лівого передпліччя, що могли утворитись від дії циркулярно охоплюючи передпліччя предметів із жорстокого (пластик чи метал) матеріалу, механізму «стискання -тертя»;

ран м`яких тканин задньої поверхні правого плечового суглобу задньої поверхні лівого плеча, що могли утворитись від дії колюче - ріжучого предмету по механізму «притискання - занурення - роз`єднання тканин»;

крововиливів м`яких тканин задньої поверхні нижньої третини обох гомілок, що могли утворитись від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою по верхньою по механізму «удар» чи «стискання»;

крововиливу слизової оболонки верхньої губи, що міг утворитись від дії тупого твердого предмету по механізму «удар».

Рани м`яких тканин за своїм характером відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України».

Інші ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень(що мають незначні скороминущі наслідки), згідно тих же «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Судячи по кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , вони можуть мати давність утворення не менше 11-діб до моменту проведення судово-медичного обстеження 23.12.2010 року.

Крім цього ОСОБА_8 і ОСОБА_9 перебуваючи у будинку скоїли інші злочини (катування та незаконне позбавлення волі), про вчинення яких ОСОБА_10 обізнаний не був, але внаслідок чого отримали інформацію, що ОСОБА_11 проживає у с. Ніверка Кам`янець-Подільсього району Хмельницької області та згоду ОСОБА_12 показати даний будинок і будучи переконаними, що у ОСОБА_11 є велика сума грошей, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийняли рішення їхати у с. Ніверка, де продовжити вимагання майна ОСОБА_11 ..

Залишивши господарство потерпілих в с. Липівка, Макарівського району біля 2 години 7.12.2010 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на виїзді із даного села наказали ОСОБА_12 сісти в автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 і разом з нею поїхали у невстановлене місце поруч з лісопосадкою, де ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у салоні вказаного автомобіля, у присутності ОСОБА_10 на протязі близько двох годин продовжували вимагати у ОСОБА_12 100 000 євро, погрожувати позбавленням життя її' та близьких родичів. Побоюючись реалізації погроз ОСОБА_12 передала ОСОБА_8 200 доларів США, які мала при собі (що відповідно курсу НБУ становило 1591,76 гривень).

З метою продовження вимагання чужого майна, 7.12.2010 року, у вечірню пору ОСОБА_8 автомобілем „Деу Ланос р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 за кермом якого знаходилася ОСОБА_12 (яка показувала дорогу), а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 автомобілем «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням останнього приїхали в с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Діючи за попередньою змовою ОСОБА_10 залишився у своєму автомобілі відслідковувати обстановку на вулиці і у сусідніх будинках, та при викритті їх злочинної діяльності мав подати звуковий сигнал, а у разі потреби прийти на допомогу, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , озброївшись належними ОСОБА_8 гладкоствольним револьвером „Комбриг та гладкоствольним пістолетом „ПСМ-Р - призначеними для стрільби патронами несмертельної дії, які вони привезли з собою та ОСОБА_12 зайшли у будинок АДРЕСА_3 , у якому знаходився ОСОБА_11 .. З метою конспірації ОСОБА_9 одягнув на голову маску для приховування обличчя.

Перебуваючи у вказаному будинку ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_12 та з відома ОСОБА_10 застосували фізичне насильство, що виразилося у нанесені побоїв ОСОБА_11 , а також погрожуючи позбавленням життя та нанесенням тяжких тілесних ушкоджень подружжю ОСОБА_15 та їх близьким продовжили вимагати гроші у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час чого ОСОБА_8 для демонстрації реальності погроз здійснив постріл з вищезгаданого револьвера „Комбриг у стіну будинку.

Враховуючи реальність погроз та побоюючись їх реалізації ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погодились на передачу коштів пізніше, мотивуючи це потребою зібрати необхідну суму, для чого ОСОБА_9 встановив строк передачі грошей - 20 грудня 2011 року.

Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поїхали з с.Ніверка до м. Києва, а ОСОБА_8 наказав ОСОБА_11 відвезти його у м. Кам`янець- Подільський Хмельницької області де і залишився за власними справами у невстановленої особи.

9 грудня 2010 року, відповідно до вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 разом з ним та дружиною поверталися до місця проживання у Київській області, завізши ОСОБА_21 у с. Липівка, ОСОБА_11 повіз ОСОБА_14 до м. Києва.

ОСОБА_10 отримавши за невідомих обставин інформацію від ОСОБА_8 про його повернення до Києва, діючи відповідно до його вказівки, разом з ОСОБА_9 на власному автомобілі „Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 приїхав на АЗС „Окко, що розташовується в с. Калинівка, Макарівского району, Київської області де ОСОБА_8 пересів до його автомобіля, а ОСОБА_9 пересів до автомобіля ОСОБА_11 і разом з ним поїхав до його будинку у с. Липівка Макарівського району. Перебуваючи у будинку потерпілих ОСОБА_9 за допомогою шприца здійснив ін`єкцію ОСОБА_11 невідомої речовини, яку мав з собою і змусив останнього зробити таку ін`єкцію ОСОБА_12 . При цьому повідомив, що це отрута і у випадку не передачі коштів, він не дасть їм протиотруту (антидот).

Будучи переконаними, що внаслідок застосованого насильства, погроз фізичної розправи ОСОБА_11 та ОСОБА_21 беззаперечно передадуть їм визначену ними суму, 21 грудня 2010 року, близько 11 години 25 хвилин ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , повторно приїхали у с. Ніверка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області з метою отримання від потерпілих грошових коштів.

Діючи відповідно до раніше досягнутих домовленостей, ОСОБА_29 залишився у автомобілі відслідковувати обстановку, та при викритті їх злочинної діяльності мав подати звуковий сигнал і у разі потреби прийти їм на допомогу, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , озброївшись револьвером „Комбриг та пістолет „ПСМ-Р, що належали ОСОБА_8 та ножем взятим ОСОБА_9 з автомобіля ОСОБА_10 , зайшли у будинок АДРЕСА_3 . у якому знаходився ОСОБА_11 . З метою конспірації ОСОБА_9 одягнув на голову маску для прихов`ання обличчя.

21 грудня 2010 року біля 11 години 30 хвилин, після отримання від ОСОБА_11 грошей в сумі 600 доларів США ( що становили на 21.12.2010 року згідно курсу НБУ 4778,1 гривень) та 2200 гривень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було затримано працівниками міліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані:

- за ч.2 ст.189 КК України, а саме: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими, чи їх близькими родичами, обмеженням прав, свобод і законних інтересів цих осіб, вчиненого групою осіб за попередньою змовою, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень;

- за ч.3 ст.189 КК України, а саме: вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілими, чи їх близькими родичами, обмеженням прав, свобод і законних інтересів цих осіб, пошкодженням чи знищенням іхнього майна, вчиненого повторно, групою осіб за попередньою змовою, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднаному із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи;

- за ч.2 ст.127 КК України, а саме: катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, мучення, або інших насильницьких дій, з метою спонукання потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, в тому числі отримати від нього інформацію, свідчення, визнання, вчиненими за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.2 ст.146 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані:

- за ч.2 ст.127 КК України, а саме: катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, мучення, або інших насильницьких дій, з метою спонукання потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, в тому числі отримати від нього інформацію, свідчення, визнання, вчиненими за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.2 ст.146 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї;

- за ч.1 ст.187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілої;

- за ч.3 ст.189 КК України, а саме: вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілими, чи їх близькими родичами, обмеженням прав, свобод і законних інтересів цих осіб, пошкодженням чи знищенням іхнього майна, вчиненого повторно, групою осіб за попередньою змовою, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднаному із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані:

- за ч.3 ст.189 КК України, а саме: вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілими, чи їх близькими родичами, обмеженням прав, свобод і законних інтересів цих осіб, пошкодженням чи знищенням іхнього майна, вчиненого повторно, групою осіб за попередньою змовою, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднаному із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи.

В попередньому судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання, підтримане захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про повернення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування у зв`язку з неповнотою та неправильністю досудового розслідування.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заперечили проти направлення справи на досудове розслідування з посиланням на те, що під час досудового слідства до них застосовувались незаконні методи слідства у вигляді катувань з метою здобуття зізнання.

Суд заслухав думку прокурора ОСОБА_4 , який вважає, що обвинувальний висновок відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу 1960 року, та просив призначити кримінальну справу до судового розгляду, недоліки слідства можуть бути усунуті під час судового розгляду.

Суд заслухавши думки учасників попереднього судового розгляду приходить до висновку про таке.

У відповідності до вимог ст.244 КПК України 1960 року, за результатами попереднього розгляду справи суддя своєю постановою приймає одне з таких рішень:

1.про призначення справи до судового розгляду;

2.про зупинення провадження по справі;

3.про повернення справи прокуророві;

4.про направлення справи за підсудністю;

5.про закриття справи;

6.про повернення справи на додаткове розслідування.

Частиною 1 ст.246 КПК України в редакції 1960 року, регламентований порядок повернення справи на додаткове розслідування, а саме: при попередньому розгляді справи суддя з власної ініціативи чи за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного представника, потерпілого, позивача, відповідача або їх представників своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущенні такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України в редакції 1960 року, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.

Забороняється домагатись показань обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у справі, шляхом насильства, погроз та інших незаконних заходів.

Стаття 64 КПК України в редакції 1960 року, вказує на обставини, що підлягають доказуванню в кримінальній справі, а саме: при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню:

1.подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);

2.винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину;

3.обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання;

4.характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Таким чином, загальновизнано, що досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.22, 64 КПК України в редакції 1960 року, не були досліджені або були поверхнево чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, на що зверталась увага в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування».

Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних рішень були неправильно застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Органом досудового слідства в обвинувальному висновку не доведене обвинувачення, тобто не взято до уваги об`єктивну та суб`єктивну сторони злочинів, що призвело до безпідставного застосування норм кримінального закону, зокрема, обвинуваченню, що неможливо усунути під час судового розгляду.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Частина 1 та 2 цієї статті визначає, що единою і достатньою підставою кримінальної відповідальності є наявність у вчиненому особою суспільно небезпечному діянні всіх ознак складу злочину, передбаченого КК.

Склад злочину це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Об`єктивни ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона це сукупність зовнішніх ознак вчиненого злочину: діяння (дія або бездіяльність), суспільно небезпечні наслідки (певна шкода об`єкту), причинний зв`язок, спосіб, засоби, місце, час, обстановка вчинення злочину. Найважливішою ознакою, без якої не може бути жодного складу злочину, є діяння, виражене в свідомій вольовій поведінці особи дії або бездіяльності. Щодо наслідків, то вони є обов`язковою ознакою матеріальних складів злочинів.

Способи, знаряддя, обстановка, час, місце й інші, так звані факультативні ознаки об`єктиної сторони злочину, виступають обов`язковими лише в тих випадках, коли вони прямо передбачені в статті Особливої частини. В інших випадках вони впливають на ступень суспільної небезпечності вчиненого і можуть бути враховані як пом`якшуючи чи обтяжуючи обставини.

Суб`євтина сторона це внутрішня сторона злочину, яка виявляється в певному психічному ставленні особи до об`єкта та об`єктивної сторони вчинюваного злочину; певному прояві її свідомості й волі, виражених у вині, мотивах, меті.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі, вчиненоне з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України, а саме: катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, мучення, або інших насильницьких дій, з метою спонукання потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, в тому числі отримати від нього інформацію, свідчення, визнання, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, а саме: вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілими, чи їх близькими родичами, обмеженням прав, свобод і законних інтересів цих осіб, пошкодженням чи знищенням іхнього майна, вчиненого повторно, групою осіб за попередньою змовою, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднаному із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи.

При цьому органом досудового рослідування в обвинувальному висновку не зазначені ознаки кваліфіціруючого признаку - попередня змова групи осіб.

Для визначення такої форми співучасті у злочині треба встановити всі об`єктивні й суб`єктивні ознаки останньої. Так співучасники повинні діяти спільно, спиратися у своїх діях один на одного, між іхніми діями має бути причинний зв`язок, їм належить усвідомлювати, що спільними діями вони вчиняють злочин, і бажати чи свідомо допускати настання суспільно небезпечних наслідків.

Розрізнені, нев`язані між собою злочинні дії декількох осіб, які хоча й співпадають у місці, часі, але не пов`язані між собою спільністю дій цих осіб і єдністю умислу, не становлять співучасті.

З суб`єктивної сторони злочини передбачені:

- ч.2, 3 ст.189 КК України характеризуеться тільки прямим умислом, корисливим мотивом та метою;

- ч.1 ст.187 КК України - тільки прямим умислом;

- ч.2 ст.146 КК України - тільки прямим умислом і може характеризуватися різними мотивами (користь, помста, інше). Обов`язковим є усвідомлення особою незаконності діяння, що нею вчиняється;

- ч.2 ст.127 КК України - характеризуєтся умисною формою вини та наявністю спеціальної мети спонукати потерпілого або іншу особу вчинити дії, що суперечать її волі.

В обвинувальному висновку не взято до уваги суб`єктивна сторона злочинів, що призвело до безпідставного застосування норм кримінального закону, зокрема обвинуваченню.

Відповідно до вимог ст.82 КПК України в редакції 1960 року, протоколи слідчих і судових дій, складені і оформлені в порядку, передбаченому цим Кодксом, носії інформації, на яких з допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, є джерелом доказів, оскільки в них підтверджуються обставини і факти, що мають значення для вирішення справи.

В порушення вимог ст.82 КПК України в редакції 1960 року, в матеріалах кримінальної справи відсутній оригінал носія інформації до протоколу огляду місця події від 21.12.2010 року.

Згідно окремої постанови Макарівського районного суду Київської області від 15.04.2014 року до відома прокуратури з метою організації проведення перевірки, доведено про факти щодо незбереження речових доказів: грошових коштів, вказанитх в розписці від 26.01.2011 року (т.4 а.с.249), диктофону «Олімпус» VN-960 РС (т.5 а.с.33), переданих на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за незбереження вказаного речового доказу, ювелірних виробів, а саме: 19 ювелірних вирбів із золота 589 проби та 4 юверіні вироби із золота 585 проби загальною масою 209,24 грама, переданих на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_12 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за незбереження вказаного речового доказу.

Обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 як в даному судовому засідання, так і раніш робились заяви про застосування незаконних методів слідства.

З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що досудове слідство проведено не правильно, оскільки органом досудового слідства при вчиненні процесуальних рішень були неправильно застосовані норми кримінально-процесуального та кримінального закону.

Органом досудового слідства в обвинувальному висновку не доведене обвинувачення, тобто не взято до уваги об`єктивну та суб`єктивну сторони злочинів, що призвело до безпідставного застосування норм кримінального закону, зокрема, обвинуваченню, що неможливо усунути під час судового розгляду.

Суд вважає за необхідне під час проведення додаткового розслідування:

- перевірити факт застосування недозволених методів слідства у вигляді катування обвинувачених з метою отримання зізнання, прийняти відповідні процесуальні рішення;

- провести перевірку факту незбереження потерпілими речових доказів, прийняти відповідне процесуальне рішення;

- правильно вчинити процесуальні дії і прийняти процесуальні рішення та правильно застосувати норми кримінального та процесуально кримінального закону.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з застави на підписку про невиїзд підлягає задоволенню, при цьому бере до уваги, що на час перебевання під заставою останній не допустив порушень, покладених на нього обов`язків.

В період з 13.03.2015 року по 29.04.2016 року проходив службу в ЗСУ, а в період з 05.05.2015 року по 05.10.2015 року приймав участь в бойових діях в зоні проведення атитерористичнолї операції, що підтверджується відповідним посвідченням НОМЕР_3 від 30.03.2016 року, де отримав важкі поранення.

Нагороджений орденом, медалями, відзнакою Президента України. Згідно посвідченню №040443 від 02.10.2018 року ОСОБА_8 є інвалідом другої групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. За станом здоров`я потребує лікуванням. Крім того, його мати ОСОБА_30 в літку 2018 року тяжко хворіла, перенесла операцію, потребує реабілітаційного та лікувального процесу.

Встановлено, що згідно квитанції №187 від 01.06.2012 року філії Головне управління по місту Києву та області №1002/0773-2, ОСОБА_31 на рахунок ГУ ДКУ в Київській області та місті Києві, на підставі постанови судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_32 №1-23/12, в якості застави за ОСОБА_8 сплачені грошові кошти в сумі 51103.00 гривні (т.7 а.с.393).

При вирішенні даного клопотання суд керується вимогами ч.1 ст.274 КПК України в редакції 1960 року, якою передбачено, що під час розгляду справи суд, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного.

Стаття 150 КПК України в редакції 1960 року, регламентує обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу враховуються тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характериєують.

За викладених обставин клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу з застави на підписку про невиїзд підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.2, 22, 64, 150, 244, 246, ч.1 ст.274 КПК України в редакції 1960 року, постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», суд

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.3 ст.189, ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 України, ОСОБА_9 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.1 ст.187, ч.3 ст.189 КК України, ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, повернути прокурору Каменець-Подільського району Хмельницької області для додаткового розслідування, під час проведення якого слід виконати наступні дії:

- перевірити факт застосування недозволених методів слідства у вигляді катування обвинувачених з метою отримання зізнання, прийняти відповідні рішення;

- провести перевірку факту незбереження потерпілими речових доказів, прийняти відповідне рішення;

- правильно вчинити процесуальні дії і прийняти процесуальні рішення та правильно застосувати норми кримінального та процесуально кримінального закону.

Повернути ОСОБА_33 , яка має паспорт № НОМЕР_4 , виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 16.04.1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , сплачені на рахунок ГУ ДКУ в Київській області та місті Києві в якості застави грошові кошти в сумі 51103.00 гривні (п`ятдесят одна тисяча сто три гривні 00 копійок).

Постанова протягом семи діб з дня її винесення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області.

Суддя