233 № 233/3669/17
У Х В А Л А
10 грудня 2018 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка клопотання захисника про визнання доказу недопустимим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000857 від 20.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про визнання недопустимим доказом - протоколу огляду від 21 липня 2017 року, у зв`язку з спотворенням фактів в слідчому протоколі.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання захисника, вважавши протокол огляду допустимим доказом.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до таких висновків.
В часті 1 ст. 87 КПК України закріплено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до вимог ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Згідно з положеннями ч.2 ст.89 КПК України під час судового розгляду суд має право визнати доказ недопустимим у разів встановлення ознак очевидної недопустимості. Тобто фактично вказані ознаки мають не викликати жодних сумнівів у суду щодо їх незаконності.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 05.10.2012 № 223-1446/0/4-12 "Про деякі питання порядку здійснення судового розгляду в судовому провадженні у першій інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" зазначає, що відомості, матеріали та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням, є очевидно недопустимими, а це відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Зазначене правило застосовується і щодо доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ст. 87 КПК) за умови підтвердження сторонами кримінального провадження їх очевидної недопустимості. В іншому випадку суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (п. 8).
Зважаючи на викладені спірні думки учасників судового розгляду, суд вважає, що твердження сторони захисту про недопустимість протоколу огляду від 21.07.2017 року у кримінальному провадженні, яке дозволяє прийняти про це рішення під час судового розгляду, є передчасним, а тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити, а питання допустимості протоколу огляду остаточно вирішити під час його оцінки у всій сукупності з іншими матеріалами провадження в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення, відповідно до ч.1 ст.89 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 89 КПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання недопустимим доказом протоколу огляду від 21 липня 2017 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1