КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/595/2018 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України та призначено покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 5 ст. 186 КК України з застосуванням ст.. 69 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. В порядку ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 37 000 доларів США та немайнову /моральну/ шкоду в розмірі 50 000 грн.

Вирішено питання з процесуальними витратами.

ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 18.07.2017, близько 12 години 40 хвилин, він, знаходячись в орендованому приміщенні, заздалегідь обладнаному для вчинення злочину, за адресою АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством групою осіб (чоловіком та жінкою) заволоділи шляхом обману грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 в розмірі 20300 Євро, що становило 604 128 грн, чим спричинили останньому матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

Крім того, 31.07.2017, близько 10 години 05 хвилин, він, знаходячись в орендованому приміщенні, заздалегідь обладнаному для вчинення злочину, за адресою АДРЕСА_3 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством групою осіб (чоловіком та жінкою) повторно заволоділи шляхом обману грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 в розмірі 70000 доларів США, що становило 1 814 400 грн, чим спричинили останньому матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

Крім того, 21.08.2017, близько 15 години 05 хвилин, він, знаходячись в орендованому приміщенні, заздалегідь обладнаному для вчинення злочину, за адресою АДРЕСА_4 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством групою осіб (чоловіком та жінкою) повторно заволоділи шляхом обману грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 в розмірі 37000 доларів США, що становило 943 130 грн, чим спричинили останньому матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

Крім того, 04.09.2017, близько 11 години 30 хвилин, він, знаходячись в орендованому приміщенні, заздалегідь обладнаному для вчинення злочину, за адресою АДРЕСА_5 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством групою осіб (чоловіком та жінкою) повторно відкрито викрали грошові кошти потерпілої ОСОБА_13 в розмірі 20000 доларів США, що становило 515 000 грн, чим спричинили останній матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

В апеляційних скаргах, які повністю аналогічні за змістом, обвинувачений ОСОБА_7 та законний представник ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, просять скасувати вирок в частині призначеного покарання та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69, 104 КК України, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.
Апелянти вважають, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання не в повній мірі врахував визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, активне сприяння слідству у розкритті злочину, за результатами чого викрито двох організаторів злочину, один з який вже перебуває під слідством. Поза увагою суду залишилося те, що злочини він скоював під впливом та погрозами співучасників, яким він враховуючи неповнолітній вік не міг чинити опору.

За період слідства та судового розгляду ОСОБА_7 закінчив технічне училище, отримав освіту, влаштувався на роботу та здійснив два платежі на рахунок відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_10 , на користь якого за вироком суду стягнуто кошти.
Перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу мінімум 10 000 грн перераховувати потерпілому ОСОБА_10 в якості відшкодування спричинених збитків, а будучи в місцях позбавлення волі він не матиме змоги повністю відшкодувати шкоду.
Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги доповідь Сектору ювенальної пробації, з якого вбачається що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення його волі.
Не достатню увагу суд звернув і на дані обвинуваченого, що характеризують його особу, а саме позитивну характеристику з місця проживання, ту обставину, що він раніше не судимий, виріс у неповній сім`ї та не мав батьківського піклування. Він також не хотів турбувати матір своїми проблемами та скрутним становищем, що і призвело до вчинення низки правопорушень.
Вважають, що застосування до ОСОБА_7 положення ст. 104 КК України є можливим і справедливим, і таке покарання буде відповідати вимогам ч.2 ст. 50 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, обвинуваченого та законного представника, які підтримали апеляційні скарги, пояснення прокурора, який заперечив проти зміни вироку, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає їх такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і ніким з сторін провадження не заперечується.

На думку колегії суддів при обранні ОСОБА_7 виду покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 186 КК України, а саме позбавлення волі судом першої інстанції дотримано загальні засади призначення покарання, передбачені ч.1 ст. 65 КК України.

Однак, ч.2 ст. 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкі злочини. Однак, на час їх скоєння був неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в ході судового та апеляційного розгляду визнав повністю всі обставини вчиненого, щиро розкаявся, намагається відшкодувати шкоду, що була заподіяна потерпілому ОСОБА_10 . Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 цивільні позови про стягнення заподіяної шкоди з ОСОБА_7 не заявляли.

При призначенні покарання судом першої інстанції обґрунтовано враховано в якості обставин, що пом`якшують покарання, вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, виховання в неповній сім`ї, наявність дорослих підбурювачів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.5 ст. 186 КК України нижче від нижчої межі, передбаченої санкції вказаної норми закону. Однак покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, призначене за ч.5 ст. 186 КК України і остаточне на підставі ч.1 ст. 70 КК України, є занадто суворим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, ставлення його до скоєного і не сприятиме виправленню ОСОБА_7 .

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що покарання за ч.5 ст. 186 КК України підлягає пом`якшенню до 4 років 6 місяців позбавлення волі, а остаточне покарання підлягає визначенню з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 104 КК України до неповнолітнього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75-78 КК України.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З наявних в матеріалах провадження документів щодо неповнолітнього ОСОБА_7 вбачається, що він закінчив навчання та на даний час влаштувався на роботу, за місцем проживання він та його законний представник - мати характеризуються позитивно, у відділі поліції за місцем проживання ОСОБА_7 не перебуває, раніше не судимий, має необхідні умови для проживання, виховувався лише матір`ю. Згідно доповіді Сектору ювенальної пробації виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.
Враховуючи викладене, а також ставлення ОСОБА_7 до скоєного, його сприяння у встановленні співучасників злочинів, намагання відшкодувати заподіяну шкоду, колегія суддів вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, із застосуванням вимог ст. 104, ст. 75, ст. 76 КК України.

Виходячи з наведеного, апеляційні скарги обвинуваченого та його законного представника підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ст. 414, ст. 408 КПК України - зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.376, ст.404, ст.405, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України, змінити.
Пом`якшити ОСОБА_7 покарання, призначене за ч.5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за ч.4 ст. 190 КК України, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 104, ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

В іншій частині вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді:

________________ _______________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/595/2018 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.376, ст.404, ст.405, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України, змінити.
Пом`якшити ОСОБА_7 покарання, призначене за ч.5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за ч.4 ст. 190 КК України, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 104, ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
В іншій частині вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

Повний текст ухвали оголосити 18 грудня 2018 року о 10 годині.

Судді:

________________ _______________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3