Справа № 140/2116/17
Провадження № 1-кп/127/1427/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці ініційоване судом питання про продовження запобіжних заходів обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000014 внесеного 11.01.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та обвинуваченої ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149, ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний повторно до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом поставлено на обговорення питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Прокурор зазначив ризики, які існували на момент обрання запобіжних заходів не припинили своє існувати, тому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, та продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби обвинуваченій. Прокурор зазначив, що запобіжні заходи відносно обвинувачених були обрані правильно, підстав для їх зміни та скасування немає, обвинувачені можуть переховуватись від суду, впливати на потерпілу та свідків, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.
Обвинувачена ОСОБА_7 та захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_9 щодо продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді домашнього арешту в певний період доби не заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 зазначила, що ризики на які вказує прокурор на даний час відсутні, уже допитані майже всі свідки, тому просила суд змінити запобіжний захід її підзахисному на більш м`який.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Суд при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який, в разі доведення його винуватості, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Судом також враховано відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та проживання в межах територіальної юрисдикції суду. Відтак, на переконання суду існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілу та свідків, оскільки ще не всі свідки допитані в судовому засіданні, вчиняти нові злочини.
При вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби обвинуваченій ОСОБА_7 , судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також суд оцінює можливість обвинуваченої переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення впливати на потерпілу та свідків.
Колегія суддів, враховує наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, беручи до уваги усі обставини в їх сукупності, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених та визначає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби строком на шістдесят днів.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів з 21.11.2018 до 19.01.2019 включно.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 у виді домашнього арешту в певний період доби з 22:00 до 07:00 за місцем знаходження строком на 60 днів з 21.11.2018 до 19.01.2019 включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язки:

1)не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вона проживає без дозволу прокурора та суду з 22:00 до 07:00;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3)прибувати за першою вимогою до суду.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», начальнику Любашівського ВП Балтійського відділу ГУНП у Одеській області, та прокурору Вінницької області для відома.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: