УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0003944, за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року, стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заря, Саратського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0003944 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, повернуто керівнику Одеської місцевої прокуратури №3, для усунення недоліків.

Учасники судового провадження:
( в режимі відеоконференції з Приморським районним судом м. Одеси)
прокурор ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду в частині повернення обвинувального акту, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України на новий судовий розгляд зі стадії попереднього розгляду в той же суд в тому ж складі суду.

Короткий зміст заперечення захисника

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник просить ухвалу суду залишити без змін. В задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду повернуто обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України керівнику Одеської місцевої прокуратури №3, для усунення недоліків.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною, винесеною з порушенням вимог КПК України та пояснює, що обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від отримання обвинувального акту, на підтвердження чого надано суду його відмову від отримання обвинувального акту та реєстру в присутності двох понятих.

Вказує, що в обвинувальному акті містяться усі відомості передбаченіч.2 ст. 291 КПК України, а саме час, місце та інше.

Зауважує, що судом не враховані вимоги п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме те, що формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є прерогативою прокурора, якщо останній вважає їх встановленими.

Зазначає, що посилання на виявленні у потерпілого тілесні ушкодження, які утворилися незадовго до надходження його до стаціонару, і таким чином, могли бути заподіяні 09.12.2017р. та те, що колоте поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в плевральну порожнину відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, має суттєве значення для формулювання обвинувачення.

Ну думку прокурора питання про те, що обвинувачений не володіє українською мовою і йому не було залучено перекладача при відкриття матеріалів кримінального провадження, не відноситься до компетенції суду у порядку підготовчого провадження, а вирішується судом при розгляді справи по суті, де йому надається відповідний аналіз щодо належності доказів і дотримання права обвинуваченого на захист.

Вважає, що висновки суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту, вимогам КПК України, не підтвердилися матеріалами, оскільки всі процесуальні документи зазначені в реєстрі.

Узагальнені доводи заперечення захисника.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник вказує, що суд вірно прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_6 за передбаченою законом процедурою, висунуте не було, що на думку сторони захисту, є недопустимим та грубим порушенням вимог КПК України та порушує право обвинуваченого на захист.

Зауважує, що обвинувачений ОСОБА_6 отримувати копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не відмовлявся, а відмовився ставити підпис у відповідній розписці, оскільки не розумів зміст даного документу, і за відсутності своїх захисників не вчинятиме такої дії.

Наголошує на тому, що ані 02.02.2018р. ані 05.02.2018р. ні його ні другого захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 не було викликано до СВ Шевченківського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Крім того, зазначає, що всупереч ст. 293 КПК України, стороною захисту копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування було отримано поштою 12.02.2018р., а не вручено під розписку.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , в квартирі, що орендує останній за адресою: АДРЕСА_2 , виник конфлікт. В ході конфлікту, з метою подальшого з`ясування відносин, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вийшли на вулицю та попрямували до Парку Перемоги, що в місті Одеса.
Того ж дня, приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи у вище вказаному парку, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 продовжувався конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 перебуваючи на території Парку Перемоги в м. Одесі неподалік від центрального входу в парк з вулиці Маршала Говорова, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, достав з кишені металеві ножиці та тримаючи їх у правій руці, наніс три удари ОСОБА_9 по різним частинам тіла.
В результаті противоправних дій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №3283 від 21.12.2017 року, ОСОБА_9 спричинені наступні тілесні ушкодження: колоте поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в плевральну порожнину, яке супроводжувалось потраплянням повітря в ліву плевральну порожнину; садна голови, поперекової області зліва. Колоте поранення лівої половини грудної клітки проникаюче в плевральну порожнину, садна поперекової області зліва утворилися від дії колючого предмета, яким могли бути бранші ножиць. Садна голови утворилися від тупого (тупих) дії предмету (предметів), судити про індивідуальні особливості яких на теперішній час немає можливості. Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження громадянина ОСОБА_9 до стаціонару, і таким чином, могли бути заподіяні 09.12.2017. Колоте поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в плевральну порожнину, згідно п. 2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Садна голови та поперекової області зліва, як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, а мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п. 2.1.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою суду від 12.06.2018р. обвинувальний акт, в кримінальному провадженні №0003944 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України - повернуто прокурору через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України

Повертаючи обвинувальний акт суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, а саме відсутні відомості того чи вручено обвинуваченому та його захиснику обвинувальний акт, виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення містять посилання на конкретні докази, що суперечить положенням ч.ч.2, 4 ст. 291 КПК України та може свідчити про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, крім того при відкритті матеріалів кримінального провадження обвинуваченому, не було залучено перекладача для перекладу ОСОБА_6 матеріалів провадження на мову якою він володіє.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення захисника, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

З вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив, мета і наслідки вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Що стосується обвинувального акта, то наведені в ньому фактичні данні в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
У міжнародних джерелах права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.

При цьому, в постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року зазначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально - правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Як слідує із тексту обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Між тим, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 не містить всіх даних щодо фактичних обставин інкримінованого йому злочину, не зазначено наслідки, які настали від дій обвинуваченого, а саме не зазначено які ж тілесні ушкодження отримав потерпілий, що позбавляє суд можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Разом з тим, в обвинувальному акті міститься посилання на висновок експерта №3283 від 21.12.2017р., згідно якого в результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 спричинені різної ступені тяжкості тілесні ушкодження.

Тобто, виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення містять посилання на конкретні докази, а саме: висновок судово-медичної експертизи з визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 (№3283 від 21.12.2017 року), який є в розпорядженні сторони обвинувачення, та який ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкриває зміст і сутність означеного доказу обвинувачення, що суперечить положенням ч. 2, 4 ст. 291 КПК України та може свідчити про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, що у свою чергу, є неприпустимим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту відносно ОСОБА_6 .

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повернуто керівнику Одеської місцевої прокуратури №3, для усунення недоліків без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді