Справа № 487/724/19
Провадження № 1-кп/487/424/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000045 від 03.01.2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суд м. Миколаєва з Миколаївської місцевої прокуратури №1 29.01.2019 року надійшло клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000045 від 03.01.2019 року за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_7 .
Ухвалою судді від 05.02.2019 р. було призначено підготовче судове засідання з розгляду вказаного клопотання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що існують всі підстави для призначення судового розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Захисники ОСОБА_7 , стосовно якого передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, його законний представник не заперечували проти призначення клопотання до судового розгляду.
Крім того, захисники ОСОБА_7 подали скаргу впорядку ст. 303 КПК України, в якій просили визнати бездіяльність органу досудового розслідування, що полягає у неповідомленні про підозру ОСОБА_7 через його законного представника ОСОБА_6 незаконною; клопотання про здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні з метою нерозголошення конфіденційної інформації про психічний стан і відповідне медичне лікування ОСОБА_7 .
Заслухавши сторони, суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
За змістом ч. 2 ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Так, прокурор, зазначаючи в клопотанні про наявність у ОСОБА_7 хронічного психічного захворювання з посиланням на висновок судово-психіатричної експертизи №80 від 30.10.2018 р., не вказав, чи унеможливлює наявність психічного захворювання у ОСОБА_7 його участь у слідчих діях та судовому засіданні.
Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відбувається в особливому порядку, який викладено в главі 39 чинного КПК.

Як вбачається зі ст. 506 КПК України особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника, а стаття 507 КПК містить імперативний припис про обов`язкову участь захисника в такому провадженні.
Судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
Відповідно до ст. 44 КПК України, залучення законного представника до участі в процесуальній дії разом із підозрюваним чи обвинуваченим можливе лише у разі, якщо повнолітню особу, яка має статус підозрюваного або обвинуваченого, визнано у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною. Законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена представнику.
Рішення про визнання ОСОБА_7 у встановленому законом порядку недієздатним або обмежено дієздатним матеріали клопотання не містять.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Згідно зі ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Так, до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру додана розписка про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову лише законним представником та захисниками Фільцева. Розписка про отримання вказаних документів ОСОБА_7 відсутня, як і відсутні відомості про вручення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , його законному представнику та захисникам.
Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Так, на 13 аркуші клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурор виклав "формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 ", та на підставі викладених фактичних обставин зазначив про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України (14 аркуш клопотання).
Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів КП "Одеський обласний центр психічного здоров*я" №80 від 30.10.2018 р. ОСОБА_7 на період часу, що відноситься до вчинення кримінального провадження, в якому він підозрюється, страждав на хронічне захворювання у формі "шизотипового розладу у примітивної особистості на тлі резідуально-органічної церебральної недостатності", що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Але прокурор, викладаючи в клопотанні фактичні обставини вчинення суспільно небезпечних діянь, вказує, що ОСОБА_7 діяв умисно, з корисливих мотивів, проте, якщо дії особи кваліфікуються як умисні, то така особа не може вчинити дії у стані неосудності (не може бути визнана неосудною). Вона несе кримінальну відповідальність на загальних підставах.
Зі змісту положень ч. 1 ст. 50, ст. 18, ч. 2 ст. 19, 92 КК України випливає, що покарання застосовується виключно до субєкту злочину, тобто до осудної особи, а застосування примусових заходів медичного характеру є наданням медичної допомоги та не тотожне покаранню.
Фактичні обставини і формулювання обвинувачення у випадку складання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру мають бути викладені з урахуванням особливостей кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
За таких обставин, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000045 від 03.01.2019 року відносно ОСОБА_7 підлягає поверненню прокурору, оскільки суперечності, що допущені в ньому, унеможливлюють призначення судового розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
Частиною другою статті 315 КПК України визначений перелік питань, які вирішує суд, з метою підготовки до судового розгляду, що не є вичерпаним.
Оскільки суд приймає рішення про повернення клопотання прокурору, в розгляді клопотань захисників про визнання бездіяльності органу досудового розслідуваня, про закритий судовий розгляд слід відмовити.

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000045 від 03.01.2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, повернути прокурору Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1.
В розгляді клопотань захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання бездіяльності органу досудового розслідуваня, про закритий судовий розгляд відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошений 22 лютого 2019 року.
Суддя ОСОБА_1