Справа № 504/130/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2019 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003019 від 08.10.2015 року у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця призваного у зв`язку із мобілізацією - слухача других курсів перепідготовки та Підвищення кваліфікації військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), лейтенанта, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

06.08.2015 ОСОБА_3 призваний Суворівським РВК м. Одеса для проходження військової служби, у зв`язку із мобілізацією та того ж дня направлений до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ).

06.08.2015 ОСОБА_3 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) №167 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду слухача 2 курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації вказаної військової частини.

Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 06.08.2015, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) він набув статусу вшськовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відтак, діючи на порушення зазначених вимог та обов`язків, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем призваним у зв`язку із мобілізацією та проходячи військову службу на посаді слухача других курсів перепідготовки та Підвищення кваліфікації військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні «лейтенант», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 18 год.00 хв. 30.08.2015, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від військової служби до 14 год. 00 хв. 19.12.2018, не повідомляючи про себе органам військового управління, як про військовослужбовця, який самовільно залишив розташування вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.3 ст.408 КК України винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він, будучи військовослужбовцем призваним у зв`язку із мобілізацією та проходячи військову службу на посаді слухача других курсів перепідготовки та Підвищення кваліфікації військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні «лейтенант», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 18 год.00 хв. 30.08.2015, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від військової служби до 14 год. 00 хв. 19.12.2018, не повідомляючи про себе органам військового управління, як про військовослужбовця, який самовільно залишив розташування військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 , правильно кваліфіковані як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий.

Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який посередньо характеризується за місцем поживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.408 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

До обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ухвали суду від 21.12.2018 року було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Строк дії якого закінчується 20.02.2019року.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України суд,
УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначити йому покаранняу виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1