Номер провадження 1-кп/495/542/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003340 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 29.09.2018 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, схопивши потерпілу ОСОБА_5 , умисно наніс кулаком правої руки один удар в область обличчя та взявши за волосся в результаті остання присіла на праве коліно, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, садно в ділянці правого колінного суглоба, які відносяться до категорії легких.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2535 від 13.11.2017 року, у потерпілої ОСОБА_5 , 1969 р.н., малися наступні тілесні ушкодження: синець обличчя, садно в ділянці правого колінного суглоба.

Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. В механізмі виникнення ушкоджень могли мати місце удари, тертя.
Враховуючі морфологічні особливості ушкоджень (синець - багряно-синюшного кольору; садно - вкрите кіркою темно-червоного кольору, яка розташована вище рівня оточуючої шкіри) слід вважати, що вони виникли приблизно за 1-3 доби до початку проведення обстеження, тобто могли бути спричинені 29.09.2018 р.
Дані ушкодження, як окремо так і разом, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 29.09.2018 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, він приїхав до будинку АДРЕСА_2 , щоб погуляти зі своєю дитино. Колишня жінка винесла йому дитину та він пішов гуляти. Далі вибігла його колишня тёщя та почала забирати дитину, після чого наніс останній кулаком правої руки один удар в область обличчя, далі взяв її за волосся в результаті чого потерпіла присіла на коліно. У скоєному розкаявся, просив призначити покарання у вигляді сплати штрафу.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її колишній зять. 29.09.2018 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , почав забирати дитину у її доньки. Вона втрутилась, щоб він не чіпав дитину. Далі, він наніс їй кулаком правої руки один удар в область обличчя, після чого взяв її за волосся в результаті чого вона присіла на праве коліно. Просила покарати обвинуваченого суворо.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але у відповідності до ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимості, його вік та стан здоров`я, те що він розкаявся у скоєному, а також те, що потерпіла просила покарати обвинуваченого суворо, з урахуванням чого суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1