Справа № 364/1128/18
Провадження № 1-кп/364/99/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

а також представника Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 15.08.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 14.08.2018 р. близько 18 год. 30 хв. у м. Тетіїв Київської області, прийшовши до двоповерхового житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , та, переслідуючи мету умисного, таємного викрадення чужого майна і привласнення його з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб і власника, шляхом вільного доступу зайшов до під`їзду № 1 названого вище будинку, де умисно, таємно, протиправно здійснив крадіжку велосипеда марки «FALTER» вартістю 3 833 грн. 33 коп., який належить ОСОБА_5 та який стояв у вказаному під`їзді будинку, тим самим спричинивши їй матеріального збитку на зазначену суму. У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3 833 грн. 33 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчиненні злочину щиро розкаюється та шкодує, що вчинив цей злочини.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що 14.08.2018 р. йшов через двір будинку потерпілої, бачив у під`їзді велосипед, викатив його, сів і поїхав на цьому велосипеді. Далі зустрів знайомого таксиста, який запропонував підвести його додому, а велосипед він продав у цей же день особі на ім`я ОСОБА_7 за 400 грн. Наступного дня приїхали до нього працівники поліції і сказали, що знайшли викрадений ним велосипед. Надалі цей велосипед був повернутий потерпілій, а обвинувачений повернув ОСОБА_7 гроші в повному розмірі 400 грн., у потерпілої просив вибачення.

Обвинувачений також вказав на те, що зробив для себе висновки, шкодує, що вчинив це, більше такого ніколи не вчинить, просив у судовому засіданні вибачення в потерпілої за свій вчинок та в присутніх, просив призначити відбуття покарання в с. Скибинці Тетіївського району Київської області.

Потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , головний спеціаліст відділу в Управлінні соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області, у судовому засіданні надала показання про те, що проживає у будинку, що знаходиться в центрі м. Тетіїва, двір прохідний, вона є власницею велосипеда, але користується ним її син. Звернула увагу, що з двору велосипед, який зберігається в під`їзді побачити неможливо, проте вона бачила обвинуваченого напередодні крадіжки, він був в п`яному стані та міг бачити, як її син катався на велосипеді. Вказаного дня, тобто 14.08.2018 р., вона прийшла з роботи близько 17 год., велосипед був на місці, так само і коли виходили ввечері з родиною, після повернення близько 19 год. побачили, що велосипед зник, викликали поліцію, розмістили оголошення в мережі Інтернет про викрадення велосипеду. Наступного дня їм зателефонував незнайомий чоловік, сказав, що його дитина знає сина потерпілої, а він сам є тим, хто купив викрадений у них велосипед. Цей чоловік велосипед повернув, гроші не взяв. Також потерпіла підтвердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, останній, дійсно, вибачався.

Суд, заслухавши думку присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченим та потерпілою показання, приходить до висновку, що ці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин злочину, добровільності та щирості їх позицій.

Тому, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши що він, а так само потерпіла, правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши позбавлення права оскаржити визнані ними в суді обставини в апеляційному порядку та заслухавши думки всіх присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд за частиною третьою статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе викладене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та кваліфікує такі дії за частиною першою статті 185 КК України.

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Тетіїв Київської області, зареєстрований та фактично проживає у цьому ж місті, офіційно не працює, підробляє слюсарем на СТО, освіта середня спеціальна, закінчив Ірпінський індустріальний коледж, розлучений, проживає в цивільному шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, військовозобов`язаний, за характеристикою, наданою за його місцем проживання Тетіївською міською радою (а.п. 69) та дільничним місцевого відділу поліції (а.п. 68) ОСОБА_4 характеризується задовільно, нарікань та компрометуючих даних на нього до органу місцевого самоврядування не надходило, із сусідами знаходиться в добросусідських стосунках, спиртними напоями не зловживає, хоча 19.08.2018 р. притягався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення («Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді»), раніше не судимий.

Обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують ОСОБА_4 покарання, органами досудового розслідування та судом не встановлено.

До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття у вчиненні злочину.

Потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченим завдана матеріальна шкода у розмірі 3 833 (три тисячі вісімсот тридцять три) грн. 33 (тридцять три) коп., відшкодована повністю, що стверджено потерпілою в суді та викладено в письмові заяві про відсутність матеріальних претензій з її боку до обвинуваченого від 18.10.2018 р. (а.п. 32).

На підставі статті 314-1, абзацу сімнадцятого частини першої статті 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, приймає до відома досудову доповідь, складену 06.12.2018 р. Володарським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області на виконання ухвали суду від 29.11.2018 р. (а.п. 45-49).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, ОСОБА_4 раніше не судимий, проте 19.08.2018 р. притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, отримавши адміністративне стягнення у виді попередження. За станом на тепер проживає у с. Скибинці Тетіївського району Київської області разом зі співмешканкою в будинку її матері, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з усіма членами своєї родини (батьки, сестра) підтримує стабільні позитивні стосунки, працює слюсарем по ремонту двигунів на СТО у м. Тетіїв Київської області. Поведінка відповідає загальноприйнятим нормам суспільства, алкогольними напоями не зловживає, у вживанні наркотичних речовин не помічений; зв`язків з особами антисоціальної поведінки чи носіями кримінальної субкультури не підтримує; місць, пов`язаних із кримінальними осередками, не відвідує. У вчиненні інкримінованого злочину вину визнає, шкодує, що його вчинив, не знає, що підштовхнуло його до таких дій, розуміє, що в майбутньому слід краще думати за наслідки своїх вчинків; має певні життєві плани на майбутнє, намагається їх реалізувати, планує знайти більш оплачувану роботу в м. Києві.

Ризик вчинення повторно кримінального правопорушення оцінюються органом пробації як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як низький.

Органом пробації зроблено висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та без значних інтервенцій зі сторони органу пробаці.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним злочину середньої тяжкості за визначенням статті 12 КК України, відсутність обтяжуючої та наявність однієї пом`якшуючої покарання обставини (щире каяття у вчиненні злочину), бере до уваги особу винного, який повністю визнав свою вину, дав суду правдиві та послідовні покази, щиро кається у вчиненому, своєю поведінкою та способом життя стверджує, що він може і бажає стати на шлях виправлення, а також визначений органом пробації середній рівень ризику вчинення повторно кримінального правопорушення і низький рівень небезпеки для суспільства. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах суспільства.

За таких обставин та зважаючи на усе викладене, враховуючи позицію прокурора, яка вважає недоцільним позбавлення обвинуваченого волі, призначивши покарання у виді громадських робіт, та позицію потерпілої, які не наполягала на позбавленні обвинуваченого волі, а також зроблений у досудовій доповіді висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд, беручи водночас до уваги відсутність постійного офіційного місця роботи в обвинуваченого та наявність в нього адміністративного стягнення за вживання алкоголю, появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що, на переконання суду, виключає доцільність призначення покарання у виді штрафу, дійшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт у межах санкції, передбаченої частиною першою статті 185 КК України.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.

Зважаючи на думку прокурора та враховуючи, що обвинувачений не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка призначається обвинуваченому, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Завдана потерпілій матеріальна шкода відшкодована повністю шляхом повернення їй велосипеда без ушкоджень.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує за статтею 100 КПК України.

Керуючись частиною першою статті 185 КК України, статтями 100, 369-371, 373, 374, 392, 393, частиною другою статті 394, статтями 395, 532 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, внесеному 15.08.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230, а саме: велосипед марки «FALTER», переданий на зберігання потерпілій, залишити власникові.

Копію цього вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1