Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2018 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
при секретарі - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002607 від 10.10.2016 року за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
10.10.2016 року близько 19.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , діючи протиправно, умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 близько 5 ударів ножем, в ділянку тулуба, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1872 від 12.12.2016 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя потерпілої.
Дане кримінальне правопорушення було скоєно за наступних обставин, 10.10.2016 року ОСОБА_6 на запрошення ОСОБА_9 прийшов до будинку ОСОБА_5 , де вони разом із ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Після спільного розпиття спиртних напоїв ОСОБА_6 залишив помешкання ОСОБА_5 та пішов у своїх справах. О 14.00 год. йому зателефонував ОСОБА_11 запропонував зустрітися та обговорити питання відносин між його колишньою дружиною ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , на що останній погодився. Близько 17.00 год. під час зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_13 між ними виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження та після сутички у нього зникли мобільний телефон та гаманець. Після цих подій, ОСОБА_6 повернувся до помешкання ОСОБА_5 , з метою вияснити у ОСОБА_9 місцезнаходження її колишнього чоловіка та повернення зниклих речей. В будинку його зустріла ОСОБА_5 та повідомила, що ОСОБА_14 відпочиває, а ОСОБА_15 вона може зателефонувати самостійно. ОСОБА_6 вийшов на вулицю, де зустрівши перехожого ОСОБА_16 попрохав у нього мобільний телефон та викликав працівників поліції. А потім знову повернувся до ОСОБА_5 , з метою дочекатися поліції. В цей час він зайшов до приміщення кухні, а ОСОБА_5 повідомила, що зазраз приїдуть ОСОБА_17 з товаришами та продовжать вияснення відносин із ним. ОСОБА_6 після її слів виявив бажання залишити помешкання ОСОБА_5 , але остання завадила йому це зробити та стала в дверях, тримаючись рукою за ручку двері та не випускала його з будинку. Потім вона взяла вилку в другу руку та направила в його сторону з погрозою її застосування. На такі дії потерпілої, ОСОБА_6 схопив ніж зі столу та розмахуючи ним спричинив потерпілій тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1872 від 12.12.2016 року, по ступеню тяжкості можна розділити на декілька груп:
- до першої групи відносяться: проникаючі колото-різані поранення грудної клітини зліва та зправа з гімопневматораксом обох сторін та ушкодженням нижньої долі вказаної легені, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя;
- до другої групи відносяться: непроникаючі колото-різані рани тулубу та сідниці, які кваліфікуються як у своїй сукупності так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_6 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України визнав частково, а за ч. 1 ст. 121 КК України визнає повністю, цивільні позови визнав повністю, пояснив, що 10.10.2016 року, близько 8.00 год. до нього зателефонувала ОСОБА_14 та запросила його до будинку ОСОБА_5 , попрохала щоб він привіз пиво, він приїхав до ОСОБА_5 близько 09.00 год. та вони вживали алкогольні напої, а потім він пішов. Близько 14.00 год. до нього зателефонував ОСОБА_18 та хотів поговорити про обставини спілкування його колишньої дружини ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Вони зустрілися близько 17.00 год. в району автовокзалу в магазині та між ними відбулася розмова, а коли ОСОБА_6 вийшов його зустрів ОСОБА_11 з друзями, та погрожуючи вони нанесли декілька ударів ОСОБА_19 , а після сутички він виявив, що у нього зник мобільний телефон та гаманець. Він поїхав знову до ОСОБА_5 , щоб у ОСОБА_9 вияснити де знаходиться її колишній чоловік та як повернути зниклі у нього речі. він приїхав до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкала його знайома ОСОБА_20 . Метою приїзду було з`ясування контакних даних спільного знайомого на ім`я ОСОБА_18 , який раніше того ж дня заволодів належним йому мобільним телефоном. Кенез повідомила йому, що ОСОБА_21 відпочиває, а ОСОБА_22 немає. ОСОБА_19 пішов на вулицю та у незнайомого прохожого попрохав мобільний телефон, викликав працівників поліції та повернувся до ОСОБА_5 . Він зайшов до будинку, ОСОБА_5 повідомила, що зателефонувала ОСОБА_23 та він скоро приїде. Після цього ОСОБА_6 злякався, та намагався вийти з будинку, але ОСОБА_24 стала в дверях, чим унеможливила йому прохід, тримала кухонну вилку в руках. Він намагався відштовхнути ОСОБА_24 від входу, але йому це не вдалося, оскільки вона була високого зросту, повної статури та трималася за ручку дверей. Після цього він з метою уникнути зіткнення з потерпілою та ОСОБА_25 , який повинен був скоро приїхати, схопив зі столу кухонний ніж та завдав ОСОБА_26 декілька ударів у передню частину тулуба та коли вона повернулася можливо і в задню частину тулубу. ОСОБА_6 , стверджує, що у нього не було умислу позбавляти потерпілої життя, він лише хотів, щоб потерпіла випустила його з будинку, оскільки боявся за своє життя та здоров`я. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_24 відразу відступила з дороги, та він зміг вибігти з її будинку. Ніж викинув по дорозі з мікрорайону «Половки» на мікрорайон «Браїлки». Зазначає, що удари наносив не сильно та не в життєво важливі органи. Цивільні позови прокурора та потерпілої визнає у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що 09.10.2016 року близько 17:00 год. до неї та її співмешканця ОСОБА_27 на святкування новосілля прийшли друзі, а саме ОСОБА_18 та його колишня дружина ОСОБА_14 . Наступного дня до них приїхав ОСОБА_28 та вони продовжили вживати алкогольні напої. ОСОБА_29 та ОСОБА_14 посварилися, після чого ОСОБА_6 попросили піти. Через деякий час, до ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_29 та повідомив, що її колишній чоловік ОСОБА_11 з товаришем побили його та відібрали телефон. Потім він прийшов до будинку потерпілої та почав кричати, щоб йому дали контактні дані ОСОБА_30 .. ОСОБА_14 зателефонувала ОСОБА_23 та повідомила, що ОСОБА_19 повернувся, на що ОСОБА_17 відповів, що зараз приїде. ОСОБА_29 , почувши це, вибіг з будинку. Після цього вона зробила собі каву та вийшла з будинку на подвір`я, щоб покурити сигарету та випити каву. Вона сиділа на стільці у дворі та побачила, що до неї по двору іде ОСОБА_29 , вона встала зі стільця. ОСОБА_29 , нічого не пояснюючи, схопив її рукою за волосся на потилиці, а іншою рукою наніс ряд ударів ножем в область грудної клітини та ззаду. Потерпіла впустила чашку із залишками кави на землю, де вона і розбилася, після чого закричала, та ОСОБА_19 вибіг з двору. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 , пояснила, що зі своєю донькою, ОСОБА_5 та її співмешканцем ОСОБА_32 проживає у одному господарстві, але в різних будинках. 10.10.2016 року приблизно о 15-16 годині вона повернулася з роботи, але до доньки не заходила. Приблизно о 19.00 почула із подвір`я крик доньки. Підійшовши до будинку доньки вона побачила, що ОСОБА_33 повільно заходить до будинку, тримаючись за стіну. Підійшовши до доньки, побачила на халаті сліди крові, та запитала, що сталося, на що ОСОБА_33 відповіла, що її порізав знайомий ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_28 . Також в домі на той момент знаходилась ОСОБА_14 , ОСОБА_34 , які говорили, що не бачили, що відбувалося в домі, оскільки весь час спали. Після цього до будинку прийшов знайомий ОСОБА_35 на ім`я ОСОБА_18 , який викликав швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 10.10.2016 року він проходив по вулиці Світанковій в м. Полтаві, до нього підійшов невідомий чоловік, схожий на ОСОБА_6 та попрохав мобільний телефон подзвонити, свідок дав йому свій мобільний телефон і чоловік викликав працівників поліції та пішов геть. Більше свідок про обставини справи нічого не знає.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в будинку по АДРЕСА_5 , 10.10.2016 року ввечері він бачив, що повз його двір пробігав невідомий чоловік схожий на ОСОБА_6 , більше нічого повідомити не зміг.

Вина ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які були надані стороною обвинувачення зокрема:
- Витягом з ЄРДР № 0002607 від 10.10.2016 року;
- даними протоколу огляду місця події домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 від 10.10.2016 року, яким виявлено, що на порозі з внутрішньої сторони будинку 2 жіночих гумових капці зі слідами речовини бурого кольору; на підлозі приміщення кухні килимок зі слідами речовини бурого кольору, ганчірку зі слідами речовини бурого кольору;
- даними протоколу огляду у корпусі хірургічного відділення Полтавської ЦРКЛ від 11.10.2016 року, у ході якого вилучено наданий матір`ю потерпілої ОСОБА_31 махровий халат зеленого кольору, у який була одягнута ОСОБА_5 в момент отримання нею тілесних ушкоджень. При подальшому огляді на халаті виявлено сліди речовини бурого кольору та 5 отворів з лівого боку халату;
- даними протоколу особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 від 10.11.2016 року, у ході якого вилучено куртку бежевого кольору, джинси синього кольору, светр сіро-зеленого кольору, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої кистей рук з піднігтьовим вмістом, змиви з правої та лівої долонь рук, дактилоскопічну карту з відбитками пальців рук.
- даними протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 від 03.11.2016 року, у ході якого остання відобразила механізм та локалізацію спричинення їй тілесних ушкоджень, відповідно до наданих нею показань;
- даними протоколу слідчого експерименту за участю підозрюаного ОСОБА_6 від 12.10.2016 року, у ході якого останній відобразив механізм та локалізацію спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , обстановку вчинення злочину, а також вказав місце, де він викинув знаряддя злочину.
- даними протоколу огляду від 12.10.2016 року, у ході якого поблизу підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_6 виявлено та вилучено ніж зі слідами речовини бурого кольору;
- висновком судово-медичної експертизи №1872 від 12.12.2016, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можна розділити на декілька груп:
до першої групи відносяться: проникаючі колото-різані поранення грудної клітини зліва та зправа з гімопневматораксом обох сторін та ушкодженням нижньої долі вказаної легені, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя;
до другої групи відносяться: непроникаючі колото-різані рани тулубу та сідниці, які кваліфікуються як у своїй сукупності так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Тілесні ушкодження обох груп могли утворитися не менш ніж від 5-ти кратної дії колючо-ріжучого предмету, яким міг бути і ніж.
Тілесні ушкодження були спричинені з достатньою силою для їх утворення, яка діяла переважно в напрямку підекспертної;
В момент отримання вказаних тілесних ушкоджень підекспертна могла перебувати як у вертикальному, так і у горизонтальному положенні, або близькому до них.
Вищевказані тілесні ушкодження не характерні для їх утворення при падінні на площину;
Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень підекспертна могла виконувати активні дії, рухатися, кричати, кликати на допомогу певний проміжок часу.
Анатомічна локалізація тілесних ушкоджень у підекспертної ОСОБА_5 по передній поверхні тулуба знаходиться в зоні, досяжній для само спричинення, але з урахуванням загальної кількості тілесних ушкоджень, їх тяжкості та морфологічної характеристики, само ушкодження виключається.
- висновком судово-медичної експертизи додатковим №1908 від 20.12.2016, згідно якого, покази, дані ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать механізму утворення тілесних ушкоджень;
- додатковим висновком судово-медичної експертизи №1907 від 20.12.2016, згідно якого покази, дані ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5
- висновком судово-імунологічної експертизи №61 від 14.11.2016, відповідно до якого на вирізі килимової доріжки зі слідами речовини бурого кольору виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_5 ;
висновком судово-імунологічної експертизи №68 від 24.11.2016, відповідно до якого на ножі зі слідами речовини бурого кольору виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_5 ;
- висновком судово-імунологічної експертизи №65 від 18.11.2016, відповідно до якого на лівому капці зі слідами речовини бурого кольору виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_5 ;
- висновком судово-імунологічної експертизи №62 від 17.11.2016, відповідно до якого на халаті, належному потерпілій виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_5 ;
- висновком судово-імунологічної експертизи №64 від 16.11.2016, відповідно до якого на светрі, вилученому у ОСОБА_6 , виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_5
- висновком судово-імунологічної експертизи №67 від 18.11.2016, відповідно до якого на ганчірці із речовиною бурого кольору виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_5
- висновком судової медико-криміналістичної експертизи №317-МК від 26.12.2016, відповідно до якого, враховуючи механізм утворення колото-різаних пошкоджень, та одного різаного, конструктивні особливості наданого на експертизу клинка ножа, можливо припустити, що виявлені колото-різані та різане пошкодження могли утворитись від дії клинка ножа, наданого на експертизу;
- висновком лікаря нарколога № 1803 від 10.10.2016, відповідно до якого ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
- висновком судово-психіатричного експерта №503 від 30.11.2016, згідно якого ОСОБА_6 під дію ч.2, ч.3 ст. 19, ст. 20 КК України не підпадає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;
а також речовими доказами оглянутими та дослідженими в ході судового слідства.
Аналізуючи зазначені докази по кримінальному провадженню колегія суддів вважає їх належними та допустимими.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а потім в ході судового розгляду справи прокурором були перекваліфіковані на ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" з метою забезпечення правильного та однакового застосування законодавства при розгляді даної категорії справ суди повинні для вірної кваліфікації даних дій ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, питання про умисел необхідно вирішувати з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку підсудного, а так само потерпілого, що передували події. В п. 22 даної постанови зазначено, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість,характер ілокалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Згідно ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії чи бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
В даному випадку із обставин справи вбачається, що ОСОБА_6 завдаючи потерпілій ОСОБА_5 ножових поранень, мав на меті лише те, щоб вона відійшла від дверей та звільнила йому вихід на вулицю, він бачив що вона сама пішла на вулицю та почала голосно кричати та звати на допомогу, при цьому він не мав на меті позбавити її життя, а відразу втік до себе додому та там викликав працівників поліції.
Колегія суддів вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та заслухавши покази обвинуваченого вважає його покази з приводу того, що він не мав наміру спричинити смерть потерпілої, а лише хотів завдати їй тяжких тілесних ушкоджень такими, що відповідають дійсності. Тілесні ушкодження спричинив ножем, довжина клинка якого становить 12,2 см., а всі рани нанесені потерпілій глибиною по 2 см., із чого можна зробити висновок, що удари наносилися без прикладення надмірної сили, без мети спричинити найбільш тяжкі наслідки для потерпілої у вигляді спричинення смерті, а з метою завдати їй тілесних ушкоджень, щоб вона звільнила прохід на вулицю, та з метою уникнення загрожуючої йому небезпеки зі сторони самої потерпілої та осіб, що повинні були скоро приїхати ОСОБА_13 та його товаришів.
Місцем спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 є приміщення кухні будинку потерпілої ОСОБА_5 , оскільки згідно протоколу огляду місця події від 10.10.2016 року на ковровій доріжці в кухні виявлено краплі бурого кольору зовні схожі на кров, на вулиці слідів крові не знайдено. Покази потерпілої про те, що ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження їй на пдвір`ї не знаходять свого підтвердження, так як нічим не підтверджуються, а розбита чашка та стілець, що зафіксовані на вулиці, не можуть бути беззаперечним доказом того, що ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження їй саме там, а свідків які б підтвердили дані обставини немає. Свідок ОСОБА_31 не була очевидцем скоєння злочину, а прибігла на крики доньки уже пізніше.
Згідно акту судово-психіатричного експерта № 503 від 30.11.2016 року в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_6 не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. У вказаний період часу ОСОБА_6 міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Бондарчук під дію ч. 2, ч. 3 ст. 19 та під дію ст. 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 України, як умисне тяжке ті лесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння .
У силу ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.
У силу ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Цивільний позов прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Полтавської ОДА та Фінансового управління Полтавської РДА до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 10426, 55 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином підлягає задоволенню частково. При вирішенні цивільного позову суд бере до уваги що заявлена сума матеріальної шкоди в розмірі 30 000 грн. підлягає відшкодуванню в розмірі, який підтверджено наданими потерпілою доказами на суму 22661, 21 грн., а щодо відшкодування моральної шкоди заявленої на суму 100 000 грн., суд виходить з характеру спричинених ушкоджень, тривалості та тяжкості моральних страждань потерпілої, та вважає доведеною на суму 30 000 грн..
При призначенні обвинуваченому покарання, колегія суддів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше, шкодує про вчинення злочину, а також із урахуванням думки потерпілої, колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Долю речових доказів і документів визначити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, тобто з 10.10.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування його під вартою до набрання вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Цивільний позов прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Полтавської ОДА та Фінансового управління Полтавської РДА до ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Департаменту фінансів Полтавської ОДА 3890,82 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину та стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Фінансового управління Полтавської РДА 6535,73 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 22661,21 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 30000 грн., в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, а всього стягнути 52661 грн. 21 коп., в решті позовних відмовити за недоведеністю.
Речові докази по справі знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк, з моменту отримання ним копії вироку.
Після проголошення копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3