печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8636/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000368 від 14.06.2018, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
В1Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням держа2вного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових рознслідувань за №1О00О368 від 14.06.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.361, ч.3 ст.28, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.362, ч.3 ст.364, ч.3 ст.209 КК України.

Клопотанням обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00о0368 від 14.06.2018 за підозрою ОСОБА_6 та інших осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.361, ч.3 ст.28, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.362, ч.3 ст.364, ч.3 ст.209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з лютого по серпень 2018 року колишній заступник начальника Департаменту зв`язку та телекомунікацій Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_7 , спільно з невстановленою особою з числа керівництва Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України та ОСОБА_6 , створили організовану групу та розробили план злочинних дій, суть якого полягала у залученні працівників Національної поліції України, які здійснюють обслуговування інформаційно-телекомунікаційних систем та нададуть змогу учасникам організованої групи здійснювати несанкціоноване втручання до таких систем, підшукати представників комерційних організацій , на користь яких за грошову винагороду

19.02.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2019 року з метою відшукання та вилучення майна, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, проведено обшук в автомобілі TOYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час обшуку виявлено та вилучено вісім тисяч гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ запалювання до вказаного автомобіля.

Прокурор просить накласти арешт на автомобіль TOYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ запалювання до вказаного автомобіля з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання та просив відмовити у його задоволенні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що Головним слідчим управлінням проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000368 від 14.06.2018 за підозрою ОСОБА_6 та інших осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.361, ч.3 ст.28, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.362, ч.3 ст.364, ч.3 ст.209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з лютого по серпень 2018 року колишній заступник начальника Департаменту зв`язку та телекомунікацій Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_7 , спільно з невстановленою особою з числа керівництва Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України та ОСОБА_6 , створили організовану групу та розробили план злочинних дій, суть якого полягала у залученні працівників Національної поліції України, які здійснюють обслуговування інформаційно-телекомунікаційних систем та нададуть змогу учасникам організованої групи здійснювати несанкціоноване втручання до таких систем, підшукати представників комерційних організацій , на користь яких за грошову винагороду

19.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2019 з метою відшукання та вилучення майна, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, проведено обшук в автомобіля TOYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , який алежить ОСОБА_6 . Під час обшуку виявлено та вилучено вісім тисяч гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ запалювання до вказаного автомобіля.

19.02.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.361, ч.3 ст.28, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.362, ч.3 ст.364, ч.3 ст.209 КК України та затримано у порядку статті 208 КПК України.

19.02.2019 постановою слідчого в особливо важливих справах Головним слідчим управлінням ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №000368 від 14.06.2018 за підозрою ОСОБА_6 та інших осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.361, ч.3 ст.28, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.362, ч.3 ст.364, ч.3 ст.209 КК України, автомобіль TOYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , ключ запалювання до вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , відповідно до якого власником транспортного засобу є ОСОБА_6 , визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 ст.167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.10 ст.170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому, в ч.3 ст.173 КПК України, зазначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Згідно реєстраційної картки автомобіля TOYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, власником якого є ОСОБА_6 , зареєстрований на його ім`я 11.04.2013 року. Звертаючись до суду з клопотанням пронакладення арешту на майно, слідчий посилається, що вказаний автомобіль набутий злочинним шляхом, проте події, про які вказує прокурор у клопотанні, відбувались з лютого по серпень 2018 року, тож автомобіль TOYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , ключ запалювання до вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 не можуть бути речовими доказами у розумінні статті 98 КПК України, оскільки казаний автомобіль не може бути придбаний на кошти від діяльності ОСОБА_6 , яку він здійснював за період з лютого по серпень 2018 року.

За таких обставин, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та безпідставним, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора віддіалу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000368 від 14.06.2018, про арешт майна, відмовити.

Вилучені 19.02.2019 року під час обшуку автомобільTOYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , ключ запалювання до вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повернути ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1