Справа № 583/467/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. м. Охтирка Сумської області
Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді слідчого ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисника ОСОБА_8 , з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 31.01.2019 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 272 КК України
про арешт майна
встановив:
01.02.2019 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням із прокурором звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000061 від 31.01.2019 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 272 КК України.
Слідчий вказував, що ОСОБА_10 порушує техніку безпеки за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Широка,151А - територія колишньої птахо-товарної ферми, при незаконній реалізації паливно-мастильних матеріалів, що створює загрозу для життя та здоров`я людей. 31.01.2019 року в ході проведення огляду місця події власник вказаної території ОСОБА_11 зазначив, що у нього на території зберігається металева ємність зеленого кольору об`ємом 7925 м. куб. з дизельним пальним об`ємом близько 7880 м. куб., яке належить ОСОБА_12 . Під час огляду із металевої ємності зеленого кольору до пластикової пляшки (прозорої) відібрано зразки рідини з зеленкуватим відтінком та специфічним запахом об`ємом 1,5 л. Вказані речі та предмети визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
Посилаючись на те, що вилучене майно має значення для кримінального провадження в якості речового доказу, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, з метою проведення експертного дослідження, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 31.01.2019 року, а саме: пластикову пляшку (прозора) об`ємом 1,5 л з рідиною зеленкуватого відтінку із специфічним запахом; металеву ємність зеленого кольору об`ємом 7925 м. куб з рідиною, схожою на дизельне пальне.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Власник майна металевої ємності об`ємом 7925 м. куб. ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він перебував за адресою: АДРЕСА_1 , а тому надав дозвіл на проведення її огляду за зверненням слідчого. Зазначив, що частину вказаної території він отримав у спадщину після смерті свого батька ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бугрувате Охтирського району Сумської області, але до цього часу спадщину не оформив. Іншим співвласником вказаної території є його донька ОСОБА_14 за договором купівлі-продажу. Під час огляду території слідчим донька не була присутня, а він надав свій паспорт. Пальне він дозволив злити до ємності за проханням водія бензовоза, який поламався. Згодом дізнався, що пальне придбане ОСОБА_15 .
Представник власника майна рідини зеленого кольору, схожої на дизельне пальне, - ОСОБА_16 в судовому засіданні заперечив проти вимог за клопотанням слідчого, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що ОСОБА_10 і ОСОБА_7 є приватними підприємцями в галузі сільського господарства та тваринництва, придбали дизельне пальне для проведення підготовки весняно-польових робіт. Доводи за клопотанням слідчого не підтверджені належними доказами, а тому вимоги про арешт майна задоволенню не підлягають.
ОСОБА_10 і ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали думку ОСОБА_8 .
Суд, вислухавши думку учасників процесу, врахувавши матеріали справи, та матеріали кримінального провадження № 0000061 від 31.01.2019 року, встановив, що 31.01.2019 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 272 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 внесено інформацію про порушення правил технічної безпеки ОСОБА_15 , за адресою м. Охтирка, вул. Широка, 151А територія колишньої птахо-товарної ферми, при незаконній реалізації паливно-мастильних матеріалів, що створює загрозу для життя і здоров`я людей.
Згідно протоколу огляду місця події 31.01.2019 року з дозволу ОСОБА_5 під час огляду автоцистерни, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , відібрано зразки рідини з зеленкуватим відтінком та специфічним запахом, яка знаходилась всередині, до пластикової пляшки (прозорої) об`ємом 1,5 л. Вказана металева ємність об`ємом 7925 м. куб. з рідиною належним чином опечатана.
Постановою слідчого від 31.01.2019 року вилучені під час огляду 31.01.2019 року пластикова пляшка (прозора) об`ємом 1,5 л з рідиною зеленкуватого відтінку із специфічним запахом; металева ємність зеленого кольору об`ємом 7925 м. куб. з рідиною, схожою на дизельне пальне, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000061 від 31.01.2019 року.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 167 КПК України визначає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Аналізуючи доводи слідчого і прокурора та заперечення інших учасників судового провадження, суд виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1-4 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.
Згідно ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Стаття 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Стаття 85 КПК України встановлює, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Статтею 86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
За висновком суду встановлені в судовому засіданні обставини щодо обставин та порядку проведення огляду та тимчасового вилучення майна громадян вказують на істотні порушення їх прав, оскільки слідчим чи прокурором не встановлено та не підтверджено належними доказами право власності на об`єкти, де здійснювався огляд майна, та на вилучене майно. Слідчий, фактично провівши обшук та вилучення майна не дотримався приписів ст.ст. 234, 237 КПК України, що тягне за собою визнання недопустимими доказів, наданих ним до клопотання про арешт майна.
Зважаючи на встановлені обставини, інші доводи слідчого та прокурора не мають значення для вирішення вимог за клопотанням про арешт майна.

Доказів, які б спростували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, слідчий та прокурор не надали, а тому вимоги за клопотанням задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84-87, 131, 132, 167-174, 234, 237 КПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні вимог за клопотанням старшого слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 31.01.2019 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 272 КК України про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти діб з часу її проголошення.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_17