справа № 462/7010/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальні акти про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, який неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, після звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нові умисні, корисливі злочини проти власності.

ОСОБА_4 , 11 жовтня 2018 року близько 16:30 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через незачинені двері, проник у квартиру АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю господарів, перебуваючи у одній з кімнат, упакував у пакет ноутбук «Аser» з зарядним пристроєм вартістю 4 500,00 гривень, військову польову аптечку вартістю 800,00 гривень, машинку для стрижки «Rowenta» з насадками вартістю 1500,00 гривень та незаконно заволодів мобільним телефоном «ERGO», вартістю 400,00 гривень; мобільним телефоном «LENOVO», вартістю 1 500,00гривень; гаманцем, вартістю 200,00 гривень, в якому були грошові кошти в сумі 70 Євро, що згідно курсу НБУ становить 2 254,00 гривень, які заховав у кишені штанів, будучи у вчиненому викритим власником зазначеного майна ОСОБА_6 та його малолітнім сином ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з викраденими мобільними телефонами та гаманцем з грошима намагався покинути місце злочину, проте був затриманий потерпілим ОСОБА_6 , який силоміць відібрав у нього викрадені мобільні телефони та гаманець, після чого, долаючи фізичний опір ОСОБА_6 , з місця події втік, не довівши свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Крім цього, 18 вересня 2018 року близько 01.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Любінській у м. Львові, маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, підбіг до потерпілої ОСОБА_8 ззаду та шляхом ривка вирвав з її рук мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 4х», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 4199,00 гривень, який знаходився у чорному чохлі вартістю 100,00 гривень, в котрому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 50,00 грн., чим спричинив матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 4349,00 гривень.
Крім цього, 27 грудня 2017 року близько 23.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території автостанції «Львів Автовокзал «Двірцевий» на пл. Двірцевій, 1 в м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, скориставшись відсутністю диспетчера, шляхом вільного доступу зайшов в службове приміщення диспетчерської, звідки викрав мобільний телефон Lenovo Vibe Plm Black, IMEI НОМЕР_2 , в який була вставлена сім картка оператора лайфселл НОМЕР_3 , вартістю 2665,84 грн. та мобільний телефон Lenovo Vibe Plm Black, IMEI НОМЕР_4 , в який була вставлена сім картка оператора лайфселл НОМЕР_5 , вартістю 2 665,84 грн, спричинивши ТзОВ «Гал-Всесвіт», на балансі якого перебували вказані мобільні телефони, загальної матеріальної шкоди на суму 5 331,67 грн, після чого сім картки з викрадених мобільних телефонів викинув в смітник на пл. Двірцевій, 1 в м. Львові, а самі мобільні телефони пізніше продав невідомій особі, використавши виручені гроші на власні потреби.
У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та представник потерпілого ТзОВ «Гал-Всесвіт» ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви, в яких просять проводити розгляд кримінального провадження за їхньої відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений, його захисник та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 15 -ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, так як ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений потворно та поєднаний із проникнення до житла, а також повторно вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжка/ та відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, вчиненими умисно з корисливих мотивів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчинених злочинах, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, а тому виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті обвинувачення, що відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України суд не вбачає з огляду на відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Згідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на проведення експертиз по справі загалом становлять 715 /сімсот п`ятнадцять/ гривень /матеріали кримінального провадження т.1, а.с.108/, оскільки проведення даної судової експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
У зв`язку із призначенням судом обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд керуючись ст. 176, 177 КПК України вважає, що для належного виконання вироку суду та забезпечення відбуття обвинуваченим призначеного йому покарання, ОСОБА_4 слід залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 50, 65-67, 70, 185, 186 КК України, ст. 100, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 186 КК України у виді 4 /чотирьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 18 жовтня 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання, зарахувавши на підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Запобіжний захід обвинуваченому, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази:

-ноутбук «Аser» із зарядним пристроєм, військову польову аптечку в сумці, сумку із машинкою для стрижки «Rowenta» з насадками; мобільний телефон «ERGO», мобільний телефон «LENOVO», гаманець чоловічий, одна купюра номіналом 50 євро, одна купюра номіналом 20 євро, повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-цифровий носій із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження № 0003684;

-наплічну сумку сірого кольору з вишитим надписом «SATIVA», двома шкіряними ремінцями коричневого кольору з стальними пряжками та чорним наплічним ременем, сірі рукавиці з орнаментом /малюнком/ світлого кольору повернути обвинуваченому;

-диск із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000001;

-мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 4х», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_8 .
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 715 /сімсот п`ятнадцять/ гривень процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_1