Справа № 703/3084/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника центру пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області подання начальника Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2016 року покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень засудженого ОСОБА_5 в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:
08 листопада 2018 року начальник Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про можливість звільнення від призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2016 року покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень засудженого ОСОБА_5 в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Подання обґрунтовує тим, що обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був засуджений Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень, був оголошений 06 вересня 2016 року та, відповідно, набрав законної сили 07 жовтня 2018 року. Таким чином, строк виконання вказаного вироку, відповідно до ч.1 ст.80 КК України, за закінченням строків давності виконання вироку, закінчився 07 жовтня 2018 року, в зв`язку з чим начальник Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним поданням.

Начальник Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 в судовому засіданні віднесла питання щодо задоволення подання на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою, або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи вказану норму, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання без засудженого.

Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку, визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування не проводилася.

Заслухавши думку прокурора та представника центру пробації, дослідивши матеріали кримінального провадження №703/3084/16-к, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вищевказаний вирок суду набрав законної сили 07 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №703/3084/16-к, засуджений ОСОБА_5 до звернення начальника Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області ОСОБА_4 до суду з вищевказаним поданням, тобто до 08 листопада 2018 року, штраф, призначений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2018 року, не сплатив.

Згідно ч.3 ст.26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд, за поданням кримінально-виконавчої інспекції, розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

З матеріалів кримінального провадження №703/3084/16-к вбачається, що Смілянський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області до суду з поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, призначеної засудженому ОСОБА_5 вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2018 року, або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону, не звертався.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а, отже, унеможливлює виконання покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Аналізуючи вищевказані положення, суд приходить до висновку, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Таким чином, застосування статті 80 КК України, передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

- закінчення, передбачених ст.80 КК України, строків;

- не ухилення засудженого від відбування покарання;

- не вчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Як вбачається з матеріалів подання начальника Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 , жодних дій працівників вказаного відділу, спрямованих на отримання доказів, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_5 в період з моменту набрання вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2016 року законної сили, тобто з 07 жовтня 2016 року, до моменту звернення начальника Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 з вищевказаним поданням до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, не ухилявся від відбування покарання та не вчинив нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину, не містить, як і не містить вчинення або не вчинення засудженим ОСОБА_5 вказаних дій.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів, зокрема, є документи.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи вищевказані норми чинного КПК України, суд приходить до висновку, що збирання доказів у кримінальному провадженні здійснюється сторонами такого, та їх збирання не може бути жодним чином перекладено на суд.

Таким чином, враховуючи, що подання начальника Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 жодного доказу, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_5 в період з моменту набрання вироком Смілянського місцькрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2016 року законної сили, тобто з 07 жовтня 2016 року, до моменту звернення начальника Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 08 листопада 2018 року, з вищевказаним поданням до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, не ухилявся від відбування покарання та не вчинив нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину, суд вважає, що подання подано передчасно, без з`ясування всіх істотних обставин, в зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.26 КВК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання начальника Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2016 року покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень засудженого ОСОБА_5 в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом 7 днів шляхом подачі апеляційної скарги з дня її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали, - протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1