Справа № 761/6081/19
Провадження № 1-кс/761/4412/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, -
в с т а н о в и в:
слідчий слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .
В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009453 від 04.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.09.2018 року о 21 год. 20 хв. до чергової частини Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в приміщенні квартири АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час допиту в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що з 1996 року по 2014 рік він працював разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким дружив та підтримував близькі стосунки. ОСОБА_6 проживав сам, за адресою: АДРЕСА_2 , та ніколи не мав дружини та дітей.
В 2014 році, у ОСОБА_6 стався інсульт, внаслідок чого паралізувало ліву руку та частково ліву ногу. Після інсульту ОСОБА_6 , отримав інвалідність та звільнився зі свого постійного місця роботи.
ОСОБА_5 , повідомив, що у ОСОБА_6 є рідна сестра ОСОБА_7 та племінник ОСОБА_8 , котрі відмовились від ОСОБА_6 після інсульту внаслідок якого останнього часткова паралізовано.
З січня 2018 року на прохання ОСОБА_6 . ОСОБА_5 почав доглядати його та час від часу відвідувати.
З лютого 2018 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла домовленість, котра полягала в тому, що ОСОБА_5 доглядає ОСОБА_6 до смерті, а останній в свою чергу посвідчує у нотаріуса заповіт на ім`я ОСОБА_5 .
ОСОБА_6 свою частину домовленості виконав.
ОСОБА_5 доглядав та відвідував ОСОБА_6 майже щодня та приносив йому щоразу пляшку горілки, від чого потерпілий почав поступово спиватися, не тримав рівновагу та часто падав.
ОСОБА_6 , ніколи не зачиняв двері від своєї квартири, так як хвилювався, що не зможе відчинити двері, коли йому потрібна буде допомога. Відомо, що ключі від квартири АДРЕСА_1 , знаходились в шухляді в спальній кімнаті (зв`язка ключів, приблизно 3 шт.), один ключ завжди знаходився в дверях з внутрішньої сторони. Вказаний ключ з внутрішнього боку дверей ОСОБА_6 ніколи їх не забирав, також дублікат ключа знаходився у ОСОБА_5 , для безперешкодного доступу до квартири, з метою догляду за частково паралізованим ОСОБА_6 .
Востаннє ОСОБА_5 приїхав до ОСОБА_6 , 02.09.2018, о 20 год. 20 хв. де приготував останньому вечерю, після чого прибрав у квартирі. Також, ОСОБА_5 , повідомив, що ОСОБА_6 , почував себе добре, але розпивав горілку. О 21 год. 15 хв. 02.09.2018 ОСОБА_5 , поїхав до дому та домовився, що 03.09.2018 приїде, щоб допомогти поголитися ОСОБА_6
03.09.2018, о 18 год. 39 хв., ОСОБА_5 , зателефонував ОСОБА_6 , але той не відповідав. Після чого, о 19 год. 02 хв., ОСОБА_5 , приїхав до місця проживання ОСОБА_6 , та подзвонив в дзвінок, чекаючи у відповідь дозволу увійти, після чого ОСОБА_5 , почав відчиняти двері, так як вони повинні були бути не замкненими. Однак двері були зачиненими з середини та ОСОБА_5 , дублікатом ключа відкрив двері та побачив, що ключ який завжди знаходився в дверях був відсутній. Вказані дані встановлено зі слів ОСОБА_5 .
Пройшовши до квартири ОСОБА_5 , побачив, що світло в усіх кімнатах увімкнене, телевізор працює, далі побачив ОСОБА_6 в напів сидячому положенні, а саме голова лежала на подушці, яка знаходилась на дивані, сідниці та ноги були на підлозі, також свідок помітив, що з правого кута рота ОСОБА_6 , текла кров, далі побачив кров на подушці. Після чого ОСОБА_5 , викликав поліцію та карету швидкої медичної допомоги.
Згідно експертного дослідження № 2879 від 06.11.2018 смерть ОСОБА_6 настала за 14-16 годин до початку розтину (розтин розпочато о 10 годині 50 хвилин 04.09.2018). Тож, можна стверджувати, що смерть настала саме в час перебування ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 .
08.10.2018 приміщення житлової квартири АДРЕСА_1 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.
Тож, існують реальні підстави вважати, що ОСОБА_5 , може бути причетним до вчинення вбивства ОСОБА_6 маючи умисел та змогу здійснити реєстраційні дії, щодо квартири АДРЕСА_1 , котра належить померлому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення злочину з метою заволодінням майном ОСОБА_6 та в подальшому буде здійснена спроба на зміну відомостей в ЄДР про власників житлового приміщення АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні № 0009453 та недопущення самовільного зайняття вказаної квартири.
В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримала, просить таке задовольнити, надала пояснення аналогічні доводам клопотання.
В силу вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання про арешт такого проведено без повідомлення власників майна.
Заслухавши думку слідчого, ознайомившись із доводами клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, зважаючи на таке.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009453 від 04.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
За матеріалами клопотання вбачається, що у органа досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_5 , може бути причетним до вчинення вбивства ОСОБА_6 маючи умисел та змогу здійснити реєстраційні дії, щодо квартири АДРЕСА_1 , котра належить померлому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, 14.02.2018 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 було посвідчено заповіт, яким ОСОБА_6 , належну йому квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 заповів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення на даному етапі досудового розслідування не доведена, підозра нікому не оголошена, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна.
З врахуванням наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання є безпідставним, а тому не підлягає до задоволення.
Керуючись вимогами ст. 2, 7-9, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1