Справа № 464/3115/18
пр.№ 1-кп/464/162/19
У Х В А Л А

27 березня 2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

при розгляді у судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000987 від 28.03.2018 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
В провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває вищезгадане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 який спливає 05.04.2019 року, оскільки провадження до вказаного часу не буде завершено, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Вказує, на те, що останній може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки, як свідчать матеріали досудового розслідування, останній отримував грошову винагороду за незаконний збут наркотичних засобів. Вважає, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде найдієвішим заходом забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Захисник у судовому засіданні заперечив підставність продовження строку запобіжного заходу і вважає за доцільне змінити тримання під вартою на домашній арешт, оскільки відсутні докази, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , які підтверджують його винуватість, наявні міцні соціальні зв"язки, має на утриманні двох дітей, тому ризики, наведені стороною обвинувачення не існують. Крім цього, зазначив, що клопотання прокурора є необгрунтоване, доцільність тримання обвинуваченого під вартою не доведена і не мотивована.

Обвинувачений заперечив проти продовження строку тримання під вартою, оскільки в нього є міцні соціальні зв"язки, одружений. Вважає, що відсутні підстави для подальшого його утримання під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження стосовно доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11.12.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.02.2019 року, із визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави.
Ухвалою суду від 05.02.2019 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 05.04.2019.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Враховуючи те, що з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, не працює, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. У зв`язку з наведеним, строк тримання обвинуваченому ОСОБА_3 під вартою слід продовжити.
Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_3 під вартою. Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м"який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, а окрім того, враховує і те, що обвинуваченому визначено і альтернативний запобіжний захід заставу. Тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити на 60 днів, із попередньо визначеним розміром застави- підстави для зменшення розміру якої судом не встановлені.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задоволити. Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів, а саме, до 25.05.2019 року, включно, із попередньо визначеним розміром застави- в розмірі 20 прожиткових мінімумів, що становить 35240 грн.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору для відома, Львівському СІЗО УДПСУ у Львівській області - для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1