печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001285 від 21 березня 2017 року ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
26.03.2019 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001285 від 21.03.2017 року ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, тобто до 29.03.2019, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дії з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні триманні підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу, посилаючись на його безпідставність, необґрунтованість та недоведеність ризиків, з урахуванням стану здоров`я підозрюваного просили застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0001285 від 21.03.2017 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
31.03.2017 року слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у м. Києві, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Разом з тим, вручити вказане письмове повідомлення безпосередньо ОСОБА_3 , виявилось неможливим, у зв`язку з її переховуванням від органів досудового розслідування. Цього ж дня, у передбачений згідно чинного законодавства спосіб, зазначене повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), направлено за адресою реєстрації останнього.
03.04.2017 року підозрюваного ОСОБА_3 було оголошено в розшук без зупинення досудового розслідування, оскільки у органу досудового розслідування не було відомостей про місце його перебування, і існують підстави вважати, що останній переховувався від слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Згідно листа Департаменту міжнародного співробітництва Національної поліції України від 28 грудня 2017 року за № IP/4125/17/Е20/39564/AG1/A3/1 станом на 28 грудня 2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України та 21 грудня 2017 року ОСОБА_3 було затримано на території Іспанії.
29.12.2017 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .
Компетентними органами Королівства Іспанія задоволено клопотання Генеральної прокуратури України про видачу громадянина України ОСОБА_3 , який розшукується ГУНП в м. Києві за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
03.12.2018 о 08.35 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , ОСОБА_3 було затримано.
03.12.2018 року ОСОБА_3 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
04.12.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.02.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2019 продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 до 29.03.2019 року.
25.03.2019 першим заступником прокурора міста Києва продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 6-х місяців, тобто до 09.05.2019 так як вказаний додатковий строк протягом 1-х місяця необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та для завершення проведення експертиз і вказані дії мають важливе значення для кваліфікації дій підозрюваних та прийняття законного рішення та не могли бути здійснені та завершені з об`єктивних причин.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлені на закінчення досудового розслідування.
Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_3 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України
Вивченням особи підозрюваного на даний час не встановлено та не надано доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 не допускає тримання його під вартою, а тому слідчий суддя вважає, що таких перешкод не має.
Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.
За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягав підозрюваний.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 09 травня 2019 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001285.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1