УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні № № 120 181 001 000 121 92 від 16.11.2018 за ч. 2 ст. 346 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 22.11.2018 надійшла заява судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду клопотань про надання дозволу на проведення низки обшуків у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 121 92 від 16.11.2018 за ч. 2 ст. 346 КК України.

Заява обґрунтована тим, що вказане кримінальне провадження порушене за фактом здійснення групою осіб насильницьких дій відносно Голови вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_5 .

Однак, у зв`язку з тим, що на теперішній час відносно судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 не завершене оцінювання на відповідність займаній посаді, що призначене рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 01.02.2018, суддя вбачає наявними підстави для створення сумнівів у її неупередженості під час розгляду клопотань органів досудового розслідування та прокуратури у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_4 направила заява, у якій просила здійснити розгляд заяви за її відсутності.

Суддя, дослідивши заяву, матеріали справи № 761/44727/18, (провадження 1-кс/761/30436/2018), дійшов висновку про таке.

Статтею 75 КПК України визначено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні.

До таких обставин п.4 ч.1 ст. 75 КПК відносить наявність будь-яких відомостей, що викликають сумнів у неупередженості слідчого судді.

Суддя бере до уваги, що з моменту ратифікації Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ), та у силу ст. 9 КПК суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.

Згідно з п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. Під час ухвалення судових рішень судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.
У відповідності з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію до уваги приймаються особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Об`єктивну складову категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ визначив у справі «Фей проти Австрії», зазначивши, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Таким чином, безсторонність суду може викликати сумніви, коли є підстави побоюватися, що суд перебуває у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі.
Згідно з викладеним унеможливлюється участь слідчого судді у розгляді справи за наявності обставин, які можуть породити у сторін кримінального провадження сумнів щодо його неупередженості.

Отже, достатнім для відводу є обґрунтована думка, що слідчий суддя у силу дії певних чинників не зможе зберегти безсторонність.

Як вбачається з заяви судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 121 92, у якому судді ОСОБА_4 шляхом автоматизованого розподілу надійшли клопотання про проведення низки обшуків, є Голова Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_5 .

Водночас, на теперішній час відносно судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 не завершене оцінювання на відповідність займаній посаді, що призначене рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 01.02.2018, що свідчить про можливість опосередкованого впливу на суддю, що допускає виникнення сумнівів у її об`єктивності та неупередженості під час вирішення процесуальних питань у цьому кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, суддя відмічає, що зазначені суддею ОСОБА_4 доводи є обґрунтованими, отже, заява останньої підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 76, 81, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Заяву судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_4 , як слідчого суддю, від участі у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 121 92 від 16.11.2018 за ч. 2 ст. 346 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1