Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000408 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 березня 2018 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, де проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого Кузнецовським міським судом Рівненської області:
23.08.2007 року за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку терміном один рік; 08.11.2007 рроку за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку два роки; 09.07.2009 року за ч.2 ст.289, ст.15 ч.3, ст.289 ч.2 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців; 16.01.2014 року за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк два роки; вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12.12.2013 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області остаточне покарання на підставі ст.71 ч.1 КК України визначене у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць,
обвинуваченого у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186 ,ч.ч.1,2 ст.187 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 березня 2018 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений:
-за ст.185 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі;
-за ст.185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі ;
-за ст.186 ч.2 КК України на чотири роки позбавлення волі;
-за ст.187 ч.1 КК України на чотири роки позбавлення волі;
-за ст.187 ч.2 КК України на сім років позбавлення волі із конфіскацією 1/2 частини майна.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років із конфіскацією 1/2 частини майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення - час тримання його під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі і рахувати строк відбування покарання ОСОБА_6 з 25 жовтня 2017 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено попередній - тримання під вартою.
Постановлено стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 3682 грн. 27 коп. відшкодування майнової шкоди та 8000 грн. компенсації моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_11 відмовлено через недоведеність.
Також ухвалено стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1186 грн. 44 коп.

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він 07 липня 2017 року близько 03 год., перебуваючи на алеї біля супермаркету «Колібріс», що знаходиться у м-ні Будівельників, будинок № 49, м. Вараш Рівненської області умисно з корисливого мотиву повторно відкрито, зірвавши з руки, викрав належне потерпілій ОСОБА_12 майно: жіночу сумку вартістю 150 грн., та пошкоджену золоту каблучку, масою приблизно 2 г, вартістю 1300 грн. і гроші в сумі 494 грн., що були у сумці, спричинивши такими діями потерпілій майнову шкоди на загальну суму 1 944 грн.
12 липня 2017 року приблизно о 23 год. 10 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном вчинив напад на ОСОБА_8 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, здійснивши під час нападу поштовх у спину ОСОБА_8 , внаслідок чого потерпілий вдарився лицевою частиною голови справа об металічні двері та впав на бетонне покриття, отримавши тілесні ушкодження у виді множинних осаджених ран голови, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Під час нападу ОСОБА_6 умисно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 - чоловічу сумку вартістю 56 грн. та мобільний телефон марки «Doogee х5» вартістю 1499 грн. 97 коп., що був у сумці, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1555 грн. 97 коп.
04 серпня 2017 року приблизно о 4 год. ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік автобусної станції, що на проспекті Шевченка у м.Вараш Рівненської області, діючи умисно з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном повторно вчинив напад на ОСОБА_13 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, завдавши під час нападу ОСОБА_13 удару в ділянку голови, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку із забоєм м'яких тканин потилиці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Під час нападу ОСОБА_6 умисно викрав належні потерпілій ОСОБА_13 жіночу сумку вартістю 150 грн., та майно, що було в ній: шкіряний гаманець вартістю 150 грн. із 20 грн. у ньому, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 320 грн.
09 жовтня 2017 року приблизно о 10 год. ОСОБА_6 , діючи повторно умисно з корисливим мотивом із метою крадіжки чужого майна шляхом віджиму віконних рам на балконі та кухні проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_14 майно: ноутбук марки Lenovo IdeaPad Z510 S/N: YB01569262 P/N: 59402572» із зарядним пристроєм до нього, вартістю 6080 грн.; жорсткий диск марки «HITACHI HDD Z5K500-500 С P: H2T500854S7» - вартістю 706 грн. 67 коп.; комп`ютерну мишку марки «GEMBIRD PMUSG-001-B» - вартістю 104 грн. 30 коп.; цифровий фотоапарат марки «Nikon Coolpix L610 Red» вартістю 1100 грн.; пароварку марки «Vimar VMC-164» вартістю 945 грн.; а також гроші в сумі 50 євро (що за курсом НБУ становить 1565 грн. 22 коп.) та 350 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 10 851 грн. 19 коп.
09 жовтня 2017 року приблизно о 14 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_4 , діючи повторно умисно з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний його матері ОСОБА_15 телевізор марки «LG -32LA644V», вартістю 5 950 грн., завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_15 майнової шкоди на зазначену суму.
23 жовтня 2017 року приблизно о 02 год. у м. Вараш Рівненської області ОСОБА_6 , перебуваючи біля будівлі «Укртелеком» (майдан Незалежності, 4) напроти відділення ПАТ «ПриватБанк», що розміщене в м-н Вараш, 5-а, діючи повторно умисно із корисливих мотивів відкрито, шляхом ривка, викрав у ОСОБА_16 належну останньому чоловічу сумку вартістю 40 грн. із грошами в сумі 50 грн., що були в ній, завдавши такими діями потерпілому ОСОБА_16 майнової шкоди на загальну суму 90 грн.
23 жовтня 2017 року приблизно о 17 год. у м. Вараш Рівненської області ОСОБА_6 , перебуваючи в господарському приміщенні загального користування четвертого поверху багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_5 , діючи повторно умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_17 велосипед марки «Lakes Enduro 100» вартістю 3500 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_17 майнової шкоди на зазначену суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вказаний вирок скасувати як незаконний та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування заявлених вимог послався на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що оскільки потерпілий ОСОБА_8 не перебував на лікуванні за наслідками даного правопорушення, то дії обвинуваченого за фактом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, а не за ч.1 ст.187 КК України, а отже його дії щодо потерпілої ОСОБА_13 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України без ознаки повторності.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 також просить скасувати вказаний вирок у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Апелянт вказав, що суд першої інстанції у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, яке зазначено в мотивувальній частині вироку, вказавши форму вини, не зазначив мотиву та мети злочину, що є обов`язковою ознакою суб'єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_6 злочинів. Захисник також вказав на те, що дії ОСОБА_6 за фактом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, а не за ч.1 ст.187 КК України, оскільки згідно показів потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження йому не наносились, на лікарняному він не перебував. При цьому, експерт ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що садна на голові та кінцівках потерпілого не являються небезпечними для життя та здоров'я потерпілого. Тому, на думку апелянта, дії обвинуваченого щодо потерпілої ОСОБА_13 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України без ознаки повторності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційних скарг, міркування прокурора та потерпілого ОСОБА_8 про безпідставність апеляційних вимог, за клопотанням сторони захисту допитавши потерпілого ОСОБА_19 і судово-медичного експерта ОСОБА_18 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, ч.3 цієї статті передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Зважаючи на те, що стороною захисту було заявлено клопотання лише про повторний допиту потерпілого ОСОБА_8 та судово-медичного експерта ОСОБА_18 , однак не заявлялось клопотання про повторне дослідження доказів із посиланням з яких підстав, передбачених ч.3 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно їх дослідити, тому колегія суддів позбавлена можливості надати іншу оцінку доказам, ніж та, яку дав суд першої інстанції.

Винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, за викладених у вироку обставин, підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні доказів, що в апеляційних скаргах не оспорюється.

При цьому, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у нападі на ОСОБА_8 з метою заволодіння його майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та кваліфікація його дій за ч.1 ст.187 КК України, а також, відповідно, кваліфікація дій обвинуваченого за епізодом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_13 за ч.2 ст.187 КК України з ознакою повторності, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, розбій це умисний напад поодинці або групою осіб на людину з метою заволодіння його майном. При цьому для реалізації злочинного наміру використовується насильство, або погроза його застосування.

Як встановлено місцевим судом та підтверджено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_6 з метою заволодіння речами ОСОБА_8 , застосував щодо потерпілого насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, штовхнув його та одночасно підбив йому ноги, після чого зірвав сумку з плеча останнього. Внаслідок цих дій ОСОБА_8 отримав дві рани в ділянці голови, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

При цьому, доводи апелянтів про те, що потерпілому ОСОБА_8 не наносились тілесні ушкодження спростовуються висновком експерта №130 від 25.07.2017 року, показаннями експерта ОСОБА_18 , а також показаннями самого потерпілого, наданими ними під час апеляційного розгляду.
Так, відповідно до висновку експерта №130 від 25.07.2017 року, результати якого підтвердив при допиті як у суді першої інстанції, так і апеляційному суду, експерт ОСОБА_18 , у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у виді множинних осаднених ран голови, верхніх кінцівок. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета, можливо при обставинах та в термін, вказаних у постанові, і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. При цьому, експерт пояснив, що відповідно до методології визначення ступеню тілесних ушкоджень, який застосовують судово-медичні експерти у своїй діяльності, незалежно від перебування потерпілого на лікарняному, на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні, за наявності ран, ушкодження будуть належати до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Крім того, експерт зазначив, що експертиза проводилась на підставі документів, наданих слідчим, а саме амбулаторної карти потерпілого ОСОБА_8 . При цьому, рани, наявні у потерпілого, відповідали строку отримання ним тілесних ушкоджень згідно постанови слідчого про призначення експертизи.
Згідно наданих апеляційному суду показань потерпілого ОСОБА_8 , ввечері 12 липня 2017 року, набираючи пін-код для відкриття дверей під`їзду будинку АДРЕСА_2 , він почув тупіт і побачив чоловіка. Цей чоловік із розбігу з великою силою штовхнув потерпілого у спину від чого останній вдарився головою в двері, після чого обвинувачений підбив йому ноги і ОСОБА_8 впав, вдарившись при падінні ногою, рукою об бетон. Коли потерпілий вже лежав на землі, обвинувачений вирвав у нього сумку з речами, що була на плечі.
Як роз`яснено у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Крім того, як роз`яснено у п.9 цієї Постанови небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

При цьому, колегія суддів зауважує, що максимальна шкода, яка спричиняється потерпілому при насильницькому грабежі, може виразитися в легких тілесних ушкодженнях, які не потягнули розлад здоров`я. Якщо ж в результаті застосованого насильства потерпілому причиняється більш серйозна шкода, відповідальність повинна наступати за розбій.
Оскільки дослідженими місцевим судом доказами, а також показаннями потерпілого ОСОБА_8 та експерта ОСОБА_18 , безпосередньо отриманими апеляційними судом, підтверджено отримання потерпілим ОСОБА_8 в результаті протиправних дій обвинуваченого легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також враховуючи інші обставини кримінального провадження, колегія суддів підстав для зміни кваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.1 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України, та відповідно, за епізодом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_13 з ч.2 ст.187 КК України на ч.1 ст.187 КК України, не вбачає.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вирок місцевого суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 березня 2018 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копі цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3