ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6728/18
провадження № 1-кп/753/548/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Дарницький районний суд м .Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тараща Київської області, є громадянином України, має малолітню дитину, 2016 року народження, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не судимий,

- який обвинувачується за ч.1 ст. 125 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

представник потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 , 06 квітня 2017 року близько 17 години 30 хвилин, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалого конфлікту, діючи протиправно по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком в ліве плече, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині.

Крім того, ОСОБА_3 , 15 травня 2017 року приблизно о 19 годині 40 хвилин, перебуваючи на проспекті Бажана, 28-в в м. Києві, діючи протиправно по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, на ґрунті конфлікту, підбіг до ОСОБА_7 та наніс удари руками та ногами по тулубу потерпілої, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців невизначеної форми та продовженої форми на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, з переходом в ділянку ліктьового суглобу (5,0х2,5); на задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу (5,0х1,0 см); на передній поверхні живота зліва нижче пупка (3,5х2,0 см); на передній та внутрішній поверхнях правої гомілки у середній третині (2,5х2,0 см і 3,0х2,0 см).

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді своєї вини не визнав та суду пояснив, що вказаних дій не вчиняв, потерпілі перешкоджають йому спілкуватися дитиною. 06 квітня та 15 травня 2017 року він приходив, щоб побачити дитину, знімав її на мобільний телефон, як вона грається, однак потерпілі і ОСОБА_8 , 06 квітня і ОСОБА_7 15 травня 2017 року йому не дозволяли знімати дитину на відео. Тоді він викликав поліцію і весь час поки їх чекав знімав на мобільний телефон події, які були 6 квітня а так само і 15 травня 2017 року Ніяких тілесних ушкоджень потерпілим не завдавав. Просив його виправдати.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що з ОСОБА_3 перебувала у шлюбі біля семи років. Спільно проживати та виховувати дитину у них не вийшло і вони розлучилися у 2017 році. 06 квітня 2017 року він намагався забрати дитину у неї коли вона з дитиною гуляли на вулиці. Під час цього ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження. ОСОБА_3 був дуже агресивним, хапав її за руки, лікті, вдарив кулаком трохи нижче плеча в той час коли вона тримала дитину на руках. Він не давав можливості їй піти додому, хоча вже була пізня година і дитину треба було годувати. Після цих подій вона викликала поліцію. Пояснила, що ОСОБА_3 постійно погрожував, що забере дитину та відвезе Португалію. Цивільний позов підтримала.

Потерпіла ОСОБА_7 надала суду пояснення про те, що 15 травня 2017 року вона гуляла зі своєю онукою на вулиці і близько 20 години зібралися йти додому. До них підійшов ОСОБА_3 , який є бувшим чоловіком її доньки та хотів забрати дитину. Вона не давала можливості цього зробити та перешкоджала йому, міцно тримаючи та не відпускаючи дитину з рук, яка його боялася те через це плакала. Дитину йому не давала, тому що з його боку були погрози, що він забере її у Португалію. ОСОБА_3 почав наносити їй удари в різні частини тіла, плече, ноги, викручував їй руки. Коли йому сторонній мужчина зробив зауваження, то він зупинив свої дії, а їй вдалося втекти з дитиною на руках до під`їзду. В подальшому ОСОБА_3 її наздогнав та не пускав в середину будинку.

Крім цього, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_10 не позбавлений батьківських прав та вважає, що він має право виховувати дитину. Разом з тим, спільної домовленості між ним та її донькою щодо виховання дитини не було.

Цивільний позов підтримала та просила його задовольнити.

Свідок ОСОБА_11 надав суду наступні пояснення: Потерпілі ОСОБА_8 є його донькою, а ОСОБА_7 його дружиною. Про обставини, що трапилися 06 квітня 2017 року пояснив, що в цей день його донька з дитиною пішли гуляти на вулицю. Після 15 години він вийшов та побачив, що вони (донька і дитина) знаходилися в машині подруги доньки, а бувший зять знімав це на мобільний телефон і не давав їм уїхати, був агресивним. В подальшому викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що з потерпілою ОСОБА_8 у неї нормальні дружні стосунки, з обвинуваченим ОСОБА_3 не підтримує ніяких стосунків. Причин оговорювати нікого не має. 6 квітня 2017 року вона разом з потерпілою ОСОБА_8 та її дитиною гуляли на вулиці біля будинку. Вона бачила як обвинувачений ОСОБА_3 здалеку спостерігав за ними. Коли зібралися йти додому, то ОСОБА_3 підбіг і просив ОСОБА_13 дати йому дитину. ОСОБА_13 заховалася з дитиною в машині, яка стояла біля під`їзду, а той ходив біля машини, казав, що вони вчиняють неправильно, що він не дозволить, щоб йому перешкоджали у спілкуванні з донькою. Обвинувачений ОСОБА_3 коли хотів взяти дитину, хапав за руки потерпілу, перешкоджав їй сісти з дитиною у машину, вів себе агресивно.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона має дружні стосунки з потерпілою ОСОБА_8 , з обвинуваченим ОСОБА_3 ніяких стосунків не підтримує, знає його як бувшого чоловіка потерпілої. Знайома з ними приблизно з 2014 року. Причин оговорювати нікого у неї не має. 15 травня 2017 року вона випадково стала свідком того, як на дитячому майданчику чоловік виривав дитину у бабусі з рук. Коли підійшла ближче, то побачила, що це її знайомі обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_7 . Обвинувачений був дуже агресивним, неодноразово наносив удари ОСОБА_11 по рукам, у живіт. Якийсь сторонній чоловік заступився за потерпілу і ОСОБА_15 почав кричати на нього. В подальшому він не давав потерпілій ОСОБА_7 з дитиною зайти у під`їзд. Дитина була дуже переляканою, плакала.

Крім зазначених вище показань потерпілих та свідків на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , стороною обвинувачення надано наступні письмові докази:

По епізоду від 06.04.2017 року:

Протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.06.2017 року, згідно даних якого 06.04.2017 року о 17-30 на проспекті Бажана в м. Києві ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_8 (а.п.21 т.2);

Висновок експерта №35/е (почата експертиза 11.01.2018 закінчена 12.02.2018р.), за даними якого судово-медичні обстеження свідчать про те, що після подій 06.04.2017 року у ОСОБА_8 мав місце синець на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині. Локалізація, морфологія вказаного ушкодження свідчать про те, що спричинене воно дією тупого предмету, могло утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 06.04.2017 року. Вказане тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження (а.п.29-32 т.2).

По епізоду від 15.05.2017 року:

Протокол прийняття заяви при вчинене кримінальне правопорушення від 24.05.2017 за даними якого ОСОБА_7 повідомила, що 15.05.2017 року близько 19-45 на проспекті Бажана, 28-В колишній чоловік її доньки ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження (а.п.7 т.2);

Висновок експерта № 108/е за даними якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині з переходом в ділянку ліктьового суглобу, на задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу,на передній поверхні живота зліва нижче пупка, на передній та внутрішній поверхні правої гомілки у середній третині розташовані синці невизначеної та подовженої форми. Характер та морфологія тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворились за рахунок ударної дії тупих твердих предметів, деякі з них мали подовжені поверхні. Морфологія тілесних ушкоджень дає змогу стверджувати, що за давністю тілесні ушкодження могли утворитись 15.05.2017 року. Кожне з вказаних тілесних ушкоджень відносяться до легкого тілесного ушкодження. Описані тілесні ушкодження не могли утворитись за рахунок падіння на площину (а.п.16-20 т.2);

Судом задоволено клопотання сторони захисту та досліджені під час судового слідства наступні докази:

Визнані та приєднані до матеріалів провадження постановами слідчого від 25.03.2018 року як речові докази DVD-диски з записом подій, що мали місце 06.04.2017 року та 15.05.2017 року. Записи були зроблені на мобільний телефон ОСОБА_3 (а.п.94-98 т.2).

Захисник зазначила, що вказані відеозаписи подій спростовують показання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_14 , а ОСОБА_12 до того ж є близькою подругою потерпілої ОСОБА_8 , в зв`язку з чим до її показів необхідно відноситися критично. Також вказує на те, що на відеозаписі події від 15.05.2017 р. свідка ОСОБА_14 взагалі не має, що свідчить про те, що її там не було. Крім того в своїх показаннях вона плуталася та не могла достовірно відтворити події. За фактом дачі неправдивих показів Дарницьким УП ГУНП в м. Києві внесено відомості до РДР за № 0002613 від 09.04.2019 р.;

копії матеріалів за результатами перевірки звернень ОСОБА_3 06.04.2017 року та 15.05.2017 року щодо ненадання батькові бачитися з дитиною (а.п. 166-199 т.1).

Стороною захисту звернуто увагу на те, що під час вказаних перевірок ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_7 в своїх поясненнях не заявляли та не вказували на те, що їм спричинялись будь-які тілесні ушкодження ОСОБА_3 (а.п.182-185, 195 т.1).

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих та свідків, які судом були попереджені про кримінальну відповідальність та приведені до присяги перед наданням ними пояснень, дослідивши обставини справи та надані сторонами кримінального провадження письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 доведена поза розумним сумнівом.

Зазначені вище доводи захисту на спростування обвинувачення, суд визнає неспроможними та спрямованими на уникнення від відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 : так, досліджені судом відеозаписи, які зроблені ОСОБА_3 06.04.2017 та 15.05.2017 рр. підтверджують факт того, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_8 , і ОСОБА_7 є тривалі неприязні стосунки і конфлікт з приводу виховання спільної з ОСОБА_8 і ОСОБА_3 дитини. Разом з тим вказані відеозаписи не спростовують пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення; така дія як внесення до ЄРДР відомостей за фактом дачі неправдивих показів у цій справі свідком ОСОБА_14 на даному етапі не тягне за собою визнання судом показань цього свідка недопустимими, недостовірними та неправдивими.

Доводи сторони захисту про те, що потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_11 заяви про вчинення кримінального правопорушення до поліції подано значно пізніше самих подій також не спростовують пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, оскільки звертатися з такими заявами це не обов`язок а право особи, яке не обмежено у часі, факт отриманих легких тілесних ушкоджень потерпілими саме в дні подій підтверджується дослідженими судом висновками експертів №108/е та 35/е , зазначеними вище.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності по епізоду від 06.04.2017 року, в цій частині суд кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закриває на підставі ст. 49 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно.
Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст.ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його вік, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у вигляді громадських робіт.
Потерпілими ОСОБА_8 і ОСОБА_7 подано цивільні позови про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Разом з тим в суді було встановлено, що між сторонами кримінального провадження є неприязні стосунки, тривалий конфлікт та небажання батьків дійти спільної згоди щодо виховання своєї дитини. Така позиція сторін не дає підстав суду для висновку що потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_7 моральна шкода була завдана вчиненням ОСОБА_3 щодо них протиправних дій, спрямованих саме на умисне легке тілесне ушкодження.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні цивільних позовів ОСОБА_8 і ОСОБА_7 про стягнення на їх користь моральної шкоди з ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 .
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України суд,
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк шістдесят годин.
Цивільні позови ОСОБА_8 і ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Речові докази два DVD-R диски з відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертиз, загальна сума яких складає 1 988 гривень (одна тисяча дев`ятисот вісімдесят вісім) 10 копійок.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: