Справа № 703/3939/16-к
1-кп/703/62/19
УХВАЛА

27 грудня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження №00000289 від 29 червня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000289 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки такий спливає 1 січня 2019 року. Своє клопотання обґрунтував тим, що обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а тому, перебуваючи на волі та знаючи про можливу міру покарання може переховуватися від суду, впливати на свідків та продовжити злочинну діяльність. Вважає, що будь-який інший запобіжний захід є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

Захисник обвинуваченого просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому та змінити його підзахисному такий, оскільки на даний час ризики, які враховувалися при обранні запобіжного заходу та в подальшому, під час розгляду відпали. Зазначив, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, має зареєстроване місце проживання, дружину, двох малолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Зауважив, що його підзахисний вину по факту зберігання наркотичних засобів без мети збуту визнає в повному обсязі, а в судових засіданнях процесуальний прокурор просив суд відкласти розгляд справи з метою підготовки документів для зміни кваліфікації обвинувачення. Вказав також, що його підзахисний з приводу неявки в судове засідання, що стало підставою для оголошення його в розшук та в подальшому взяття під варту, розкаявся та повідомив суд, про обставини та причини такої, а саме, чинення на нього тиску обвинуваченим по іншій кримінальній справі ОСОБА_6 , відтак просив обрати відносно такого більш м`який запобіжний захід, а саме, цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Клопотання про скасування або зміну запобіжного заходу вирішується відповідно до вимог глави 18 КПК та з урахуванням положень ст.ст. 176, 178, 184, 193-196 та 201 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам уникнення підозрюваного від слідства та суду, схильність до вчинення нових злочинів, а також імовірність намагання чинити тиск на іншого підозрюваного, свідків та потерпілих. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, характеризується позитивно, має дружину, двох малолітніх дітей, а тому з метою забезпечення не тільки високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів суспільства а й прав обвинуваченого, вважає за доцільне змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд також звертає увагу, що тяжкість покарання жодним чином не доводить існування зазначених прокурором ризиків, на що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Підвищена суспільна небезпека для невизначеного кола осіб не є доказом існування вказаних ризиків, оскільки взагалі не стосується предмета доказування в даному випадку. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 вказав, що ризики, які були враховані при обранні обвинуваченого під варту на даний час відпали. Такої самої позиції дотримався в судовому засіданні і прокурор ОСОБА_3 , відмовившись від допиту свідків.

Таким чином, жоден із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України та зазначений прокурором ОСОБА_3 в частині переховування від суду, впливу на свідків та продовження злочинної діяльності, не обґрунтований і не доведений фактичними даними, а є лише припущенням, про що формально, загальними фразами, зазначено у клопотанні, що не дає підставу суду очікувати, що такі настануть.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не відлучатися з м. Сміла Черкаської області без дозволу прокурора та суду;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали доручити Смілянському ВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1