В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження № 0000392 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домна Читинської області Російська Федерація, росіянина, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, 05 листопада 1998 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 141 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік, постановою від 22 грудня 2004 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України та припинено провадження на підставі ст. 7 КПК України, 01 грудня 2009 року Орджонікідзевським районним судом визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 167 КК України та справа припинена на підставі ст.ст. 6-4, 282 КПК України та ст. 8 Закону України «Про амністію», 24 листопада 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді арешту в дисциплінарному батальйоні строком на 9 місяців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні встановлено, що 27 лютого 2017 року солдат ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби за контрактом до кінця особливого періоду.

Спочатку проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) на посаді стрільця.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №88 від 18 квітня 2017 року ОСОБА_4 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону вказаної військової частини.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2,4 Закону України «Про Національну гвардію України» солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 19 вересня 2017 року, в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився вчасно військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та був незаконно відсутній на військовій службі до 03 січня 2018 року.

Так, 19 вересня 2017 року, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір в умовах особливого періоду, порушив вимоги зазначеного законодавства та не зявився вчасно без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 .

Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 у період до 03 січня 2018 року не вживав жодних заходів для повернення до місця служби та продовжив ухилятись від виконання покладених на нього обов`язків з військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у його скоєнні, та повністю підтвердив викладенні вище факти.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснює учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та проводить судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло свою підтримку в судовому засіданні, і тому кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 407 України нез`явлення вчасно без поважних причин до військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем проходження служби харктеризуєтьтся посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу п. 1
ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття у скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини скоєння злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого та приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, співмірного в якості кари за скоєне кримінальне правопорушення.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за якими призначити йому покарання у вигляді - 3 (три) роки позбавлення волі.
В силу ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, та зобов`язати не залишати місця постійно проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, та повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: