Справа № 135/4/19
Провадження № 1-кп/135/55/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2019 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 ,
29.10.2018 приблизно о 23 год. 30 (точного часу досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи на своєму робочому місці на підприємстві TOB «Вінницька Птахофабрика», що розташоване за адресою: м. Ладижин, Вінницької області, вул. Хлібозаводська № 4, в цеху розвантаження біля вхідних дверей на бетонному покритті помітив мобільний телефон «MEIZU МЗ note», який належить ОСОБА_5 , після чого в нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним вище мобільним телефоном.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що діє протиправно, підняв з бетонного покриття мобільний телефон марки «MEIZU МЗ note», сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 6572/18-21 від 07.12.2018 становить 1955 грн, не повідомивши про виявлений телефон керівництво TOB «Вінницька Птахофабрика» та будь-яких інших осіб, після чого телефон забрав собі, тим самим здійснивши його крадіжку. Одразу ж після крадіжки вказаного телефону, ОСОБА_3 вимкнув його та надалі, перебуваючи за місцем свого проживання, витягнув з нього дві сім-карти, належні власнику телефона ОСОБА_5 .
В подальшому ОСОБА_3 викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, а саме: подарував ОСОБА_6 , якій не було відомо, що даний телефон крадений, завдавши своїми діями майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 1955 грн.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
27 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн, та отримана згода обвинуваченого на її призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 185 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №6572/18-21 від 07.12.2018 в розмірі 429 грн стягнути ОСОБА_3 на користь держави.
У зв`язку з тим, що матеріальна шкода, завдана потерпілому, обвинуваченим відшкодована, цивільний позов у провадженні не заявлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 27 грудня 2018 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 грудня 2018 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 850 грн.
Речові докази після набрання вироком законної сили: мобільний телефон марки «MEIZU МЗ note», сірого кольору, який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №6572/18-21 від 07.12.2018 в розмірі 429 грн стягнути ОСОБА_3 на користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт на тимчасово вилучене майно - мобільний телефон марки «MEIZU МЗ note», сірого кольору, який накладений ухвалою слідчого судді від 28.11.2018 - скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя