07.12.2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , прокурора ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0003130,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про скасування арешту майна.

Так, ухвалою Приморського районного суду від 02.11.2018 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки, справа № 522/23671/17, було накладено арешт (а також заборонено відчуження, заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії) на об`єкти нерухомого майна, які розташовані у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , а саме:

квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_12 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_13 (реєстраційний номер об об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_14 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101).

Під час задоволення клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та винесення ухвали про накладення арешту на вказане майно, судом було взято до уваги викладена позиція в клопотанні прокурора відносно того, що майно, про яке йде мова, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003130 від 19.09.2017р. Також, прокурор у своєму клопотанні посилався, що в межах кримінального провадження проведено допит у якості потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 . Відповідно до показів вказаних осіб, вони упродовж періоду часу з 2006 по 2008 роки укладали інвестиційні договори на будівництво багатоповерхового будинку, розташованого на Гагарінському плато у місті Одесі під будівельними номерами 5/1 та 5/2. У той період часу забудовниками були ТОВ «Прогрес-Буд» та ТОВ «Добробуд ЛТД». При цьому, як зазначають потерпілі, кожний з них укладав інвестиційні договори з наступними підприємствами: ПП «Прогрес - Ріелт», «Інвест-Прогрес», ТОВ «Добробуд ЛТД». Договори з різними підприємствами укладалися на підставі наявності генерального контракту між ТОВ «Добробуд ЛТД» та ТОВ «Прогрес - Буд» щодо будівництва відповідного багатоповерхового будинку. У свою чергу ТОВ «Прогрес-Буд», на підставі наявного генерального контракту, уклало низку інвестиційних договорів з підприємствами «Прогрес-Ріелт» та «Інвест - Прогрес», які отримали право укладати інвестиційні договори на квартири з фізичними особами. У подальшому, у зв`язку з банкрутством ТОВ «Прогрес - Буд» єдиним забудовником став ТОВ «Добробуд ЛТД». Далі, забудовником, відповідно до показів потерпілих, були змінені технічні характеристики багатоповерхових будинків, у тому числі площа поверхів та зокрема квартир, щодо яких з потерпілими були укладені інвестиційні договори з згаданими раніше підприємствами. Внаслідок вчинених посадовими особами ТОВ «Добробуд ЛТД» дій, та підписання ними інвестиційних договорів на фактично одні і ті ж самі квартири з іншими фізичними особами, потерпілі були позбавлені можливості реалізувати своє право щодо набуття права власності на відповідні квартири.

Вищевказана ухвала Приморського районного суду м. Одеси про накладення арешту на майно була постановлена за відсутності заявників, як власників майна.

Користуючись приписами ст. 174 КПК заявники звернулись до суду з клопотанням про скасування арешту майна, вказане клопотання мотивували наступним.

Щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_13 , слід зазначити, що оскаржувана ухвала та матеріали, що були додані до клопотання про накладення арешту, взагалі не містить жодних посилань на підстави для її арешту. Жодна з допитаних осіб не вказує на квартиру АДРЕСА_13 . Більш того реєстраційному номеру об`єкту нерухомого майна, що вказаний в ухвалі про накладення арешту 101) відповідає зовсім інший об`єкт нерухомого майна, а саме квартира АДРЕСА_15 , АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також, слід зазначити, що згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.09.2018 по справі № 522/19826/16-ц суд встановив, що квартири за АДРЕСА_16 не існує взагалі, на підставі проведених у справі експертиз.

Однак, вказані обставини не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами, з огляду на наступне:

Щодо квартир АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 , власниками яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_6

по-перше, в додатках до клопотання прокурора міститься копія договору №Г1/Д-181 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна від 21.03.2008р. За вказаним договором ОСОБА_19 має майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_17 ;

по-друге, той факт, що квартира АДРЕСА_18 не має жодного відношення до квартир АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 був встановлений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.05.2018р. у справі №522/1029/18 за позовом ОСОБА_19 до ТОВ «Добробуд ЛТД», ОСОБА_5 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів, визнання права власності на квартири, витребування із чужого незаконного володіння шляхом зобов`язання не чинити перешкоди в здійсненні права власності, виселення та вселення. Зокрема, судом було досліджено договір № Г1/Д-181 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна від 21.03.2008р.(в редакції №1/21-22-23-176 від 25.03.2010р.), укладений між ОСОБА_19 та ТОВ «Добробуд ЛТД» та її посилання на те, що квартира з будівельним АДРЕСА_18 була розподілена на дві 237 та 237/1 за адресою: АДРЕСА_1 та є одним і тим самим об`єктом нерухомості. З тексту рішення суду: «Відповідно до договору купівлі продажу майнових прав №1/22-23-176/1 від 19.03.2010 р. та акту приймання-передачі квартири АДРЕСА_9 від 26.12.2014р. квартира із будівельним номером АДРЕСА_19 ) знаходиться на 22-23 поверхах і має розрахункову площу 115,5 кв.м. Відповідно до договору купівлі продажу майнових прав №1/21-175/1 від 18.11.2010р. та акту приймання-передачі квартири 237 від 17.12.2014р. квартира із будівельним номером АДРЕСА_20 номери в зазначених договорах купівлі-продажу не співпадають із будівельним номером (176) вказаним в договорі купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/21-22-23-176 від 25.03.2010р. укладеним із Позивачем. Договір купівлі-продажу майнових прав №1/22-23-176/1 від 19.03.2010 р. був укладений раніше, ніж договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/21-22-23-176 від 25.03.2010р. укладений із Позивачем.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, щодо того, що інтереси Позивача порушують саме оскаржувані договори. Так, як стверджує сам Позивач, його інтереси порушує не виконання ТОВ «Добробуд ЛТД» умов договору купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/21-22-23-176 від 25.03.2010р. Проте, матеріали справи жодним чином не містять доказів того, що це невиконання зумовлено саме заключенням ТОВ «Добробуд ЛТД» Договорів купівлі-продажу майнових прав №1/22-23-176/1 від 19.03.2010 р. та договору купівлі-продажу майнових прав №1/21-175/1 від 18.11.2010р. Крім того, з огляду на ту обставину, що сумарна площа зазначених квартир є значно більшою ніж розрахункова площа майна вказана в договорі купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/21-22-23-176 від 25.03.2010р. Позивачем не доведено, що укладання саме оскаржуваних договорів порушує його права. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що майно, яке відчужувалось за договорами купівлі продажу майнових прав №1/22-23-176/1 від 19.03.2010 р. та №1/22-23-176/1 від 19.03.2010 р. є ідентичним майну зазначеним в договорі купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/21-22-23-176 від 25.03.2010р. укладеним із Позивачем.

З огляду на те, що єдиною підставою позову є договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/21-22-23-176 від 25.03.2010р., який є розірваним (припиненим) з 03.04.2015.р., позовні вимоги не можуть бути задоволені.».

Тобто, в рамках цивільної справи №522/1029/18 суд встановив відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_19 , в тому числі виходячи з того, що її квартира АДРЕСА_21 не є ідентичним майном із квартирами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 , а також з огляду на те, що договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/21-22-23-176 від 25.03.2010р. укладений ОСОБА_19 є розірваним.

З огляду на зазначені встановлені судовим рішенням обставини, квартири АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 не можуть бути визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, адже судом встановлена відсутність у ОСОБА_19 прав на дані квартири та їх нетотожність квартирі під будівельним номером АДРЕСА_21 , майнові права на яку остання мала отримати за договором №Г1/Д-181 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна від 21.03.2008р.

Щодо квартири АДРЕСА_10 , власником якої є ОСОБА_7

по-перше, в додатках до клопотання прокурора міститься копія договору №Г1/Д-182 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна від 28.03.2008р. За вказаним договором ОСОБА_18 має права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_22 , площею 172,82 кв.м.;

по-друге, той факт, що квартира АДРЕСА_23 є ідентичним майном із квартирою АДРЕСА_24 не підтверджено жодним документом. З огляду на відмінність адрес, та площ вказаних квартир, квартира АДРЕСА_10 не може бути визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, доки не доведено її ідентичність з квартирою АДРЕСА_25 .

Щодо квартири АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_8

по-перше, в додатках до клопотання прокурора міститься копія договору №Г1/И-47 про інвестування від 27.04.2006р. За вказаним договором ОСОБА_20 міг мати майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_26 ;

по-друге, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 01.03.2018р. у справі №522/626/18 за позовом ОСОБА_29 до ОСОБА_20 , ТОВ «Інвест-Прогрес», за участю третьої особи: ТОВ «Добробут ЛТД» про визнання недійсним договору інвестування, судом визнано недійсним правочин - договір про інвестування № Г1/И-47, укладений 27.04.2006р. ОСОБА_20 з ТОВ «Інвест-прогрес». Постановою Апеляційного суду Одеської області від 05.07.2018р. рішення Приморського районного суду м.Одеси від 01.03.2018р. залишено без змін. В рамках розгляду вказаної справи суди встановили, що виключним правом відчужувати майнові права щодо багатоповерхового житлового комплексу за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато 5/1 наділено ТОВ «Добробут ЛТД», з яким ОСОБА_20 не укладав жодних договорів. В свою чергу ТОВ «Інвест-Прогрес» не мало право відчужувати майнові права щодо багатоповерхового житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_27 , тобто не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності на укладання договору інвестування №Г1/И-47 від 27.04.2006р.

Тобто, в рамках цивільної справи №522/626/18 суд встановив відсутність підстав вважати ОСОБА_20 інвестором житла за адресою: АДРЕСА_28 . Таким чином і визнати ОСОБА_20 потерпілим у кримінальному провадженні неможливо, оскільки за відсутності в нього прав інвестора його права не порушуються будь-якими іншими договорами інвестування/про пайову участь у будівництві житла за адресою: АДРЕСА_27 ( АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначені встановлені судовим рішенням обставини, квартира АДРЕСА_4 не може бути визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, адже судом встановлена відсутність у ОСОБА_20 прав на дану квартиру.

Щодо квартир АДРЕСА_11 та АДРЕСА_11 , власниками яких є ОСОБА_9 та ОСОБА_10

по-перше, в додатках до клопотання прокурора міститься копія договору №Г1/ЧП-70 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна від 25.09.2007р. За вказаним договором ОСОБА_30 має майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_29 ;

по-друге, той факт, що квартира АДРЕСА_30 має якесь відношення до квартир заявників №316 та 316-А не підтверджено жодним доказом чи посиланням прокурора на наявність такого доказу.

Крім того слід зазначити, що 03.12.2012р. ОСОБА_21 звертався до Приморського районного суду м.Одеси із позовом до ТОВ «Добробуд ЛТД», ТОВ «Прогресбуд», ПП «Інвест - Прогрес» про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_31 . В задоволені цього позову судом було відмовлено (справа №1522/27917/12). Підставою для звернення ОСОБА_21 до суду стало невиконання умов договору про пайову участь у будівництві нерухомого майна №Г1/ЧП-70 від 25.09.2007р. В рамках вказаної справи відсутні будь-які посилання на те, що ОСОБА_21 , за вказаним вище договором, як інвестор претендує на квартири АДРЕСА_11 та АДРЕСА_11 , з огляду на що незрозумілим є посилання прокурора на те, що останній внаслідок вчинення шахрайських дій не отримав права власності на об`єкт нерухомості квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 .

Щодо квартири АДРЕСА_12 , власником якої є ОСОБА_11

по-перше, в додатках до клопотання прокурора міститься копія договору №Г1/Д-170 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна від 21.01.2010р. За вказаним договором ОСОБА_22 має майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_32 ;

по-друге, той факт, що квартира АДРЕСА_33 має якесь відношення до квартири заявника АДРЕСА_12 не підтверджено жодним доказом чи посиланням прокурора на наявність такого доказу.

Крім того слід зазначити, що 10.10.2016р. ОСОБА_22 звертався до Приморського районного суду м.Одеси із позовом до ТОВ «Добробуд ЛТД» про захист прав споживачів (справа №522/18997/16-ц). В обґрунтування свого позову ОСОБА_22 посилався на те, що 12.03.2008р. між ним та ТОВ «Добробуд ЛТД» був укладений договір №Г1/Д-170 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна, де Об`єктом будівництва є багатоповерховий жилий комплекс із вбудованими приміщеннями обслуговування й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_27 , а Новозбудованим майном квартира будівельний АДРЕСА_34 Об`єкту будівництва. Тобто в рамках розгляду цивільної справи ОСОБА_22 посилався на той самий договір, на який прокурор посилався у своєму клопотанні про наведення арешту. Вказаний позов було задоволено, зобов`язано ТОВ «Добробуд ЛТД» передати ОСОБА_22 об`єкт інвестування та новозбудоване майно, а саме двокімнатну квартиру, будівельний АДРЕСА_35 , на 10 поверсі загальною площею 72,47 кв.м, про що скласти належним чином завірені - акт прийому-передач об`єкту інвестування, свідоцтво про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, відповідно до умов договору. Жодних посилань ОСОБА_22 на те, що йому на підставі договору №Г1/Д-170 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна від 21.01.2010р. має бути передана квартира АДРЕСА_36 матеріали справи не містили. Тобто, ОСОБА_22 вважаючи, що його права були порушені відповідачем ТОВ «Добробуд ЛТД» захистив їх шляхом звернення до суду із цивільним позовом, який і був задоволений.

З огляду на зазначене незрозумілим є посилання прокурора на те, що ОСОБА_22 внаслідок вчинення шахрайських дій не отримав права власності на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_12 , оскільки він на неї і не претендував, а звернення останнього до правоохоронних органів можна розцінювати як зловживанням своїми правами.

Щодо квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , власниками яких є ОСОБА_12 та ОСОБА_13

по-перше, ОСОБА_31 укладав Договір про інвестування №Г1/И-39 від 12.01.2006р. з ТОВ «Інвест-Прогрес», а не з ПП «Прогрес Риелт», як зазначав прокурор у своєму клопотанні;

по-друге, за вказаним договором ОСОБА_31 мав інвестиційні права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_37 , а не на квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 ;

по-третє, прокурор не обґрунтував, яким чином доведено факт того, що квартира АДРЕСА_21 , яка згодом начебто була розподілена на квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , є тим самим майном, право вимоги на яке виникло у ОСОБА_32 на підставі Договору про інвестування №Г1/И-39 від 12.01.2006р.

В свою чергу ОСОБА_31 вже звертався до суду із позовом до ТОВ «Добробуд ЛТД», за участю третіх осіб: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі ООД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Прогресбудінвест», ОСОБА_33 про зобов`язання вчинити певні дії, в рамках якого був заявлений зустрічний позов ТОВ «Добробуд ЛТД» до ОСОБА_32 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договорів недійсними (справа №522/842/17). В рамках розгляду вказаної справи судом досліджувалось питання наявності у ОСОБА_31 права вимоги щодо квартири АДРЕСА_21 , яка в подальшому за твердженням прокурора була розподілена на дві: №176/1 та №176/2. За даним питанням суд зазначив: «Відповідно до матеріалів справи за договором про інвестування № Г1/И-39 від 12.01.2006р., саме у ТОВ «Інвест-Прогрес» виникло зобов`язання передати у власність безумовне майнове право на квартиру з будівельним номером АДРЕСА_38 плато, 5/1.

Суд, також, зазначає, що ОСОБА_31 заявив вимогу передати йому за актом приймання-передачі квартиру АДРЕСА_39 .

Як зазначалось вище адреса АДРЕСА_27 є будівельною адресою, на даний момент у об`єкта поштова адреса АДРЕСА_1 . У той же час, квартира АДРЕСА_40 від 12.01.2006р. є №121».

Також, слід зазначити, що згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № №522/842/17суд встановив, що квартири за АДРЕСА_41 не існує взагалі, на підставі проведених у справі експертиз.

Таким чином, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від №522/842/17 було відмовлено ОСОБА_34 в задоволенні його позовних вимог, які стосувалися квартири АДРЕСА_21 та задоволено вимоги ТОВ «Добробуд ЛТД» і визнано недійсним інвестиційний договір №Г1/И-39 від 12.01.2006р., укладений між ОСОБА_35 та ТОВ «Інвест Прогрес» недійсним.

Тобто, в рамках цивільної справи №522/842/17 суд встановив відсутність підстав вважати ОСОБА_32 інвестором житла за адресою: АДРЕСА_28 . Таким чином і визнати ОСОБА_32 потерпілим у кримінальному провадженні неможливо. З огляду на зазначені встановлені судовим рішенням обставини, квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 не можуть бути визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, адже судом встановлена відсутність у ОСОБА_32 прав на дані квартири.

Щодо квартири АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_14 .

по-перше, за укладеним між ПП «Прогрес Риелт» та ОСОБА_35 договором інвестування №Г1/ПР-67 від 10.01.2006р. ОСОБА_31 мав інвестиційні права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_42 , а не на квартиру АДРЕСА_5 , як зазначено в клопотанні прокурора;

по-друге прокурор не обґрунтував, яким чином доведено факт того, що квартира під АДРЕСА_5 , є тим самим майном, право вимоги на яке виникло у ОСОБА_32 на підставі Договору про інвестування №Г1/ПР-67 від 10.01.2006р.

В свою чергу ОСОБА_31 вже звертався до суду із позовом до ПП «Прогрес Риелт, ТОВ «Добробуд ЛТД», ОСОБА_14 , за участю третьої особи: ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії, в рамках якого був заявлений зустрічний позов ТОВ «Добробуд ЛТД» до ОСОБА_32 , ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договорів недійсними (справа №522/840/17). В ході розгляду вказаної справи судом вже досліджувалось питання наявності у ОСОБА_31 права вимоги на підставі договору інвестування №Г1/ПР-67 від 10.01.2006р. щодо квартири АДРЕСА_5 . За даним фактом суд зазначив: «Тобто, якщо порівнювати договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/13-158 від 05.06.2014р. та інвестиційний договір №Г1/ПР-67 від 10.01.2006р. предметом цих договорів є різне майно із різними номерами, адресами та площами. Первісним Позивачем не доведено, що майнові права передані ОСОБА_36 за Договором купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/13-158 від 05.06.2014р. та угоди до зазначеного договору від 29.12.2014р., Акту прийому передачі від 29.12.2014р. є ідентичними майновим правам переданим ОСОБА_34 за інвестиційним договором №Г1/ПР-67 від 10.01.2006р.

Також, як зазначалось вище, відповідно до матеріалів справи виключним власником майнових прав на квартири жилого будинку АДРЕСА_43 (якому в подальшому була надана поштова адреса АДРЕСА_1 ) був ТОВ «Добробуд ЛТД», тобто, він мав усі підстави для відчуження квартири із номером АДРЕСА_44 на користь Ашаджі Закі».

Таким чином, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від №522/840/17 було відмовлено ОСОБА_34 в задоволенні його позовних вимог, які стосувалися квартири АДРЕСА_5 та задоволено вимоги ТОВ «Добробут ЛТД» і визнано недійсним інвестиційний договір №Г1/ПР-67 від 10.01.2006р., укладений між ОСОБА_35 та ПП «Прогрес-Риелт» недійсним.

Тобто, в рамках цивільної справи №522/840/17 суд встановив відсутність підстав вважати ОСОБА_37 інвестором житла за адресою: АДРЕСА_28 . Таким чином і визнати ОСОБА_32 потерпілим у кримінальному провадженні неможливо. З огляду на зазначені встановлені судовим рішенням обставини, квартира АДРЕСА_5 не може бути визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, адже судом встановлена відсутність у ОСОБА_32 прав на дану квартиру.

Щодо квартири АДРЕСА_14 , власником якої є ОСОБА_15

по-перше, в додатках до клопотання прокурора міститься копія договору про інвестування №Г1/ПР-59 від 10.02.0006р. За вказаним договором ОСОБА_24 має права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_45 , площею 56,4 кв.м.;

по-друге, той факт, що квартира АДРЕСА_46 є ідентичним майном із квартирою АДРЕСА_47 не підтверджено жодним документом. З огляду на відмінність адрес, поверхів та площ вказаних квартир, квартира АДРЕСА_14 не може бути визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, доки не доведено її ідентичність з квартирою АДРЕСА_48 .

по-третє, в рамках розгляду цивільної справи №522/840/17 за позовом ТОВ «Добробуд ЛТД» до ОСОБА_31 , та ПАТ «Уксоцбанк» про визнання недійсним договору інвестування суди встановили, що виключним правом відчужувати майнові права щодо багатоповерхового житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_27 наділено ТОВ «Добробуд ЛТД», ПП «Прогрес-Ріелт» не було наділено таким правами.

Таким чином будь-які посилання прокурора щодо належності ОСОБА_24 , на підставі укладеного з ПП «Прогрес-Ріелт» договору інвестування, прав на квартиру АДРЕСА_14 спростовуються рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2018р. у справі №522/840/17.

Щодо квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_38

по-перше, в додатках до клопотання прокурора міститься копія договору про інвестування №Г1/И-12 від 05.03.2006р. За вказаним договором ОСОБА_39 має права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_49 , площею 154,39 кв.м.;

по-друге, той факт, що квартира АДРЕСА_50 є ідентичним майном із квартирою АДРЕСА_2 , площею 78,5 кв.м та квартири АДРЕСА_51 не підтверджено жодним документом. З огляду на відмінність адрес та площ вказаних квартир, квартира АДРЕСА_2 не може бути визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, доки не доведено її ідентичність з квартирою АДРЕСА_52 .

по-третє, в рамках розгляду цивільної справи № 522/18601/16ц за позовом ОСОБА_39 до ТОВ «Добробуд ЛТД», третя особа ТОВ «Прогресбуд-Інвест» про визнання майнових прав на квартиру суд встановив, що виключним правом відчужувати майнові права щодо багатоповерхового житлового комплексу за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато 5/2 наділено ТОВ «Добробуд ЛТД» та відмовив у задоволені позову ОСОБА_40 .

Таким чином будь-які посилання прокурора щодо належності ОСОБА_41 , на підставі укладеного з ПП «Прогрес-Ріелт» договору про інвестування, прав на квартиру АДРЕСА_2 спростовуються рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2018р. у справі № 522/18601/16ц .

Щодо квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_17

по-перше, як зазначено в клопотанні прокурора між ОСОБА_26 та ПП «Інвест-Прогрес» було укладено договір про інвестування №3Б/ЧП-3-25 від 30.08.2006р., доказів укладання вказаного договору до клопотання не додано взагалі. За вказаним договором ОСОБА_26 має права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_53 ;

по-друге, той факт, що квартира АДРЕСА_54 є ідентичним майном із квартирою АДРЕСА_55 не підтверджено жодним документом. З огляду на відмінність адрес та площ вказаних квартир, квартира АДРЕСА_3 не може бути визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, доки не доведено її ідентичність з квартирою АДРЕСА_2 .

по-третє, як вже неодноразово зазначалося, в рамках розгляду цивільної справи №522/626/18 за позовом ОСОБА_29 до ОСОБА_20 , ТОВ «Інвест-Прогрес», за участю третьої особи: ТОВ «Добробуд ЛТД» про визнання недійсним договору інвестування суди встановили, що виключним правом відчужувати майнові права щодо багатоповерхового житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_27 наділено ТОВ «Добробуд ЛТД».

Таким чином будь-які посилання прокурора щодо належності ОСОБА_26 , на підставі укладеного з ПП «Інвест -Прогес» договору про інвестування, прав на квартиру АДРЕСА_3 спростовуються рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2018р. у справі №522/626/18.

Крім того, заявник вказує, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_42 , ОСОБА_15 , ОСОБА_38 , ОСОБА_17 є цілком законними власниками квартир за адресою: АДРЕСА_1 , не вчиняли жодних кримінально караних діянь, не є підозрюваними у кримінальному провадженні, тому підстави для накладення арешту на їх квартири та визнання їх доказами у кримінальному провадженні - відсутні, а накладені судом арешт та заборона є такими, що надмірно обмежують права заявників та підлягають скасуванню.

Посилаючись на вищевикладене, заявник просив скасувати арешт на об`єкти нерухомого майна, які розташовані у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , а саме:

квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_12 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_13 (реєстраційний номер об об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_14 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101) накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 02 листопада 2018 року по справі № 522/23671/17, провадження № 1-кс/522/20045/18 з урахуванням ухвали про виправлення описки.

В судовому засіданні представник заявників підтримала подане клопотання та просили задовольнити його в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для цього.

Розглянувши клопотання заявника, вивчивши надані суду матеріали, заслухавши представника заявника, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав:

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно дост.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Цією ж нормою КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника и законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Як встановлено судом, в провадженні Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003130 від 19.0.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

02 листопада 2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у вказаному кримінальному провадженні задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та накладено арешт об`єкти нерухомого майна, які розташовані у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , а саме:

?квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);
?квартира АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);
?квартира АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);
?квартира АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);
?квартира АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);
?квартира АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);
?квартира АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);
?квартира АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);
?квартира АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);
?квартира АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);
?квартира АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);
?квартира АДРЕСА_12 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);
?квартира АДРЕСА_13 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);
?квартира АДРЕСА_14 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власниками вказаних квартир, а саме: № 31, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 зазначені ОСОБА_43 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_44 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власниками вказаних квартир, а саме: № 76, АДРЕСА_14 зазначені ОСОБА_17 , ОСОБА_15 .

При цьому, питання щодо права власності на квартири за АДРЕСА_13 наразі вирішується в судовому порядку.

По кримінальному провадженню № 0003130 від 19.0.2017 року зазначені особи (власники майна) не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, яка в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Аналіз наданих до суду матеріалів та встановлених судом обставин дозволяє прийти висновку, що в даному випадку арешт порушує конституційні права законних власників на вільне користування своєю власністю.

З огляду на приписи п.18 ч.1ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право власників на вільне використання належного їм майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подане заявником клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 318-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , прокурора ОСОБА_4 про скасцування арешту - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду від 02.11.2018 року, справа № 522/23671/17, провадження № 1-кс/522/20045/18, з урахуванням ухвали про виправлення описки, а саме на об`єкти нерухомого майна, які розташовані у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , а саме:

квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01);

квартира АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_11 (реєстраційний ном ер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_12 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_13 (реєстраційний номер об об`єкту нерухомого майна: 101);

квартира АДРЕСА_14 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101).

Ухвала слідчого судді про скасування арешту підлягає негайному виконанню після її проголошення і оскарженню не підлягає згідно до ст. 309 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: