У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні відомості про яке 16.11.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001010, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 114-1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні відомості про яке 16.11.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001010, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначає, що Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва військової прокуратури Ужгородського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0001010 від 16.11.2018, в якому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рахів, Закарпатської області, громадянин України, зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, тимчасово не працюючий, розлучений, з повною середньою освітою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 348 КК України, а саме: вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2018 приблизно о 22 годині 20 хвилин, військовослужбовці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » МПЗ) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час несення службових обов`язків з виявлення та припинення протиправної діяльності на державному кордоні України, слідуючи по лінії державного кордону в районі прикордонного знаку № НОМЕР_1 ділянки відповідальності ВПС «Ділове» МПЗ, помітили особу чоловічої статі, яка намагалася проникнути через спеціальний загороджувальний паркан зі сторони Румунії на територію України. Військовослужбовцями ВПС «Ділове» МПЗ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказану особу затримано та встановлено, що це ОСОБА_6 .

В цей час, зі сторони смт. Великий Бичків під`їхав автомобіль марки «АУДІ allroad» з номерними знаками румунської реєстрації " НОМЕР_2 ", під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився біля військовослужбовців ВПС «Ділове» МПЗ та затриманого за порушення державного кордону ОСОБА_6 .

З автомобіля вийшов ОСОБА_3 , та почав грубо висловлюватись в сторону військовослужбовців прикордонної служби і вимагати, щоб останні негайно відпустили ОСОБА_6 , однак отримавши відмову, ОСОБА_3 сів за кермо вищевказаного автомобіля та умисно, з метою вбивства прикордонника ОСОБА_5 , різко розпочав рух вперед та здійснив наїзд автомобілем на останнього. В цей момент ОСОБА_4 здійснив декілька пострілів в гору та в напрямку автомобіля із спецзасобу для відстрілу гумовими кулями для припинення протиправних дії ОСОБА_3 .

Однак, ОСОБА_3 не зважаючи на попереджувальні постріли та вимоги службових осіб державної прикордонної служби залишатись на місці, втік з місця події, а автомобіль залишив на місці вчинення злочину.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 згідно медичної довідки Рахівської ЦРЛ від 17.11.2018 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме «Важка поєднана тарако-абдомінальна травма. Множинний двобічний перелом ребер, Двобічний гемо-пневмоторекс. Забій серця та легенів. Тупа травма живота з розривом печінки та лівої долі печінки. Гемоперетальна травма. Заочеревна гематома Забій нирок», в наслідок яких, ІНФОРМАЦІЯ_4 о 17 год. 00 хв. у реанімаційному відділенні Рахівської ЦРЛ, ОСОБА_5 помер.

16.11.2018 в ході затримання ОСОБА_6 працівниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 під час особистого огляду останнього було виявлено та вилучено: грошові кошти у кількості 55900 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот) Лей.

12.12.2018 дані грошові кошти були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.11.2018 про тимчасовий доступ до речей і документів та приєднанні до кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.
На підставі здобутих доказів є підстави вважати, що вилучені грошові кошти здобуті злочинним шляхом та являються безпосереднім доказом протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів та відшкодування шкодизвданої внаслідок кримінального правопорушення, керуючись статтями 40, 98, 170, 171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на грошові кошти у кількості 55900 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот) Лей.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогамст.ст.170,171 КПК України.
В порушення п.1 ч.2 ст.171 КПК України в клопотанні не зазначено підстави і мету, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, та до клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, згідно поданого клопотання ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч.1 ст.114-1 КК України. З матеріалів поданого клопотання вбачається, що вказані грошові кошти були вилучені 16.11.2018 року в ході затримання громадянина ОСОБА_6 ..

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у даному кримінальному провадженні в клопотанні відсутні.
Частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.
В клопотанні вказано лише посилання на норми статей кримінального процесуального кодексу.
При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.
Крім того, частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи наведене, слідчому слід обґрунтувати строк звернення з вказаним клопотанням до суду з урахування вилучення такого 12.12.2018 року.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,372,395КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні відомості про яке 16.11.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001010, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 114-1 КК України - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1