Справа № 686/2327/15-к
УХВАЛА

04 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_14 за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 307 ч. 2 КК України, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року дію обраних під час досудового розслідування щодо обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжних заходів у виді тримання під вартою продовжено судом до 04 лютого 2019 року включно. До спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим, в тому числі у зв`язку із неявкою в судове засідання усіх свідків, у зв`язку з чим судовий розгляд підлягає відкладенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор заявив клопотання, проти якого заперечили обвинувачені та захисники, про продовження відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку дію запобіжних заходів, обраних під час досудового розслідування щодо обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у виді тримання під вартою, продовжити. Підстав для зміни обвинуваченим мір запобіжного заходу на інші, більш м`які запобіжні заходи, на цей час немає.
При цьому суд враховує, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжних заходів у виді тримання під вартою, істотно не змінились. Останні раніше неодноразово судимі, не працюють, не мають стійких соціальних зв`язків, обвинувачуються у вчиненні нових умисних тяжких корисливих злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, за своїм характером такі злочини представляють суспільну небезпеку. Крім того, у справі не з`ясовані усі обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані усі потерпілі та свідки.

Наведене свідчить про те, що обвинувачені, знаходячись на волі, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від суду, а також незаконно впливати один на одного, а відтак про неможливість запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та що такі заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання ними процесуальних рішень по справі.

Обставин, на які посилається обвинувачений ОСОБА_15 під час вирішення цього питання, а саме, що строк відбутого ним попереднього ув`язнення перевищує співвідношення, визначене абзацом першим ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочинів, у яких він обвинувачується, з огляду на положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакціях Законів №№ 838-VIII та 2046-VIII), ст.ст. 4, 5 КК України, ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та правового висновку Верховного Суду України (постанова від 29.08.2018 р., справа N 663/537/17, провадження N 13-31кс18), судом не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), -

«Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження».

Визначення термінопоняття - кримінальне провадження дається у п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України. Під кримінальним провадженням розуміється досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Обґрунтованих підстав вважати, що вимоги зарахування попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), стосуються інших кримінаньних проваджень немає.

З урахуванням наведеного ствердження обвинуваченого ОСОБА_15 про необхідність зарахування йому за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), періоду часу перебування його у місці попереднього ув`язнення з 14.07.2010 р. по 01.03.2012 р. за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16.04.2014 р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 01.10.2014 р., суд вважає безпідставними, оскільки вказаний строк попереднього ув`язнення має місце по іншому кримінальному провадженню, за яким ОСОБА_15 був раніше засуджений. Цей строк має значення для визначення відбутої частини покарання за вказаним вироком, а також невідбутої частини покарання у разі застосування судом положень ст. 71 КК України.
З урахуванням наведеного клопотання обвинуваченого ОСОБА_15 про звільнення з-під варти задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 72 ч. 5 КК України (в редакціях Законів №№ 838-VIII та 2046-VIII), ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст.ст. 325, 327, 331, 350 КПК України,

ухвалив:

Судовий розгляд відкласти на 14 год. 30 хв. 22 лютого 2019 року.

Дію обраних під час досудового розслідування щодо обвинувачених ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжних заходів у виді тримання під вартою продовжити до 01 квітня 2019 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2018 року в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100 (вісімдесят вісім тисяч сто) грн., термін дії покладених на ОСОБА_14 обов`язків: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади такі документи, які дають право виїзду за кордон: паспорт, визначити строком на два місяці з дня внесення застави. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається в дохід держави.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2018 року в розмірі 74000 (сімдесят чотири тисячі) грн., термін дії покладених на ОСОБА_15 обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, визначити строком на два місяці з дня внесення застави. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається в дохід держави.

У судове засідання викликати сторони, заявлених прокурором свідків, повідомити інших учасників судового провадження, доставити обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які перебувають під вартою.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_15 про звільнення з-під варти відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення, є обов`язковою для виконання і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: