Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1041/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ УСБУ в Житомирській області лейтенанта юстиції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого головним спеціалістом режимно-секретного органу Богунського районного суду м. Житомира, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 20-00 год. по 08-00 год. наступної доби на строк 2 місяці, тобто до 06.04.2019 року, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ УСБУ в Житомирській області лейтенанта юстиції ОСОБА_10 та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного, який являється державним службовцем, суспільний резонанс кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Посилається на те, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну поведінку, та не зможе запобігти ризикам того, що перебуваючи на свободі, останній може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, намагатися знищити, сховати чи спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах відсутні докази, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Крім того вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а тому прокурор взагалі не мав права ініціювати питання про застосування запобіжного заходу.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ УСБУ в Житомирській області лейтенант юстиції ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 440 500 грн. відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що слідчим відділом Управління СБУ в Житомирській області розслідується кримінальне провадження № 0000005 від 01.02.2019 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, наказом керівника апарату Богунського районного суду м. Житомира № 30-ак від 28.02.2014 року ОСОБА_8 призначено на посаду головного спеціаліста режимно-секретного органу Богунського районного суду м. Житомира.

В порушення відповідних законодавчих заборон ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста режимно-секретного органу Богунського районного суду м. Житомира, тобто будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, керуючись корисливим мотивом, висловив вимогу ОСОБА_11 про надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошової винагороди. Вказані грошові кошти ОСОБА_8 вимагав за розголошення відомостей щодо проведення відносно ОСОБА_11 оперативно-розшукових заходів та надання як підтвердження копії відповідного судового рішення.

30 січня 2019р. до службового кабінету начальника Державної екологічної інспекції Поліського округу ОСОБА_11 прийшов ОСОБА_8 та повідомив про наявність у нього інформації, яка може його зацікавити.

В подальшому, в ході приватної бесіди, яка відбулась на вулиці та в приміщенні кафе (на другому поверсі супермаркету «Екомаркет» по вул. Леха Качинського), ОСОБА_8 представився (показавши відповідне посвідчення) працівником режимного органу суду та повідомив, що за грошову винагороду може надати копію (фотокопію) судового рішення, в якому зазначено підстави та обставини проведення стосовно ОСОБА_11 оперативно-розшукових заходів. В підтвердження своїх слів ОСОБА_8 показав фото частини фабули судового рішення із зазначенням обставин оперативної розробки працівниками поліції ОСОБА_11 та характеристик мобільного телефону, який належить останньому.

Наприкінці зустрічі ОСОБА_8 повідомив, що планує зустрітися з ОСОБА_11 31 січня 2019 року або в найближчі дні для обговорення умов передачі грошових коштів в обмін на документи, що містять інформацію, яка охороняється Законом.

Так, 04.02.2019 під час особистої зустрічі ОСОБА_8 передав ОСОБА_11 копію судового рішення, в якій містилися відомості щодо проведення відносно ОСОБА_11 оперативно-розшукових заходів, за що отримав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 3000 гривень.

05.02.2019 о 12 год. 05 хв. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем роботи, слідчий суддя вважав, що застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, а тому застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги прокурора та в заперечення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги захисника та в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання слідчого та були досліджені судом.

Також, слідчий суддя встановив, що існують підстави вважати, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені п.3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які вказують на вчинення ним злочину, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази та обставини, на які посилався слідчий у клопотання та прокурор в судовому засіданні, не дають достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки слідчим було проведено обшук за місцем роботи підозрюваного та вилучено документи, які на думку останнього, мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, згідно інформації, наданої прокурором в судовому засіданні апеляційного суду, 06.02.2019 року ОСОБА_8 був усунений від посади головного спеціаліста режимно-секретного органу Богунського районного суду м. Житомира.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі викладеного, оцінивши в сукупності всі обставини справи та особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та позитивну характеристику за місцем роботи, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначена в клопотанні та в апеляційній скарзі прокурора обставина про тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 не може слугувати безумовною підставою для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 слід зазначити наступне.

Доводи апелянта про те, що підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень необґрунтована, є безпідставними.

Так, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, наявними в клопотанні матеріалами, які були досліджені слідчим суддею і апеляційним судом підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Посилання апелянта на недоведеність його вини у вчиненні злочинів не є предметом судового розгляду на даній стадії кримінального провадження.
Інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, та таким, що відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Отже, висновок суду про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є належним чином обґрунтований та відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого УСБУ в Житомирській області лейтенанта юстиції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 20-00 год. по 08-00 год. наступної доби на строк 2 місяці, тобто до 06.04.2019 року, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :