Дата документу 20.12.2018
Справа № 334/9384/18
Провадження № 1-кс/334/3857/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004484 від 13.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321 КК України про арешт майна

в с т а н о в и в :

13.12.2018 року до Дніпровського ВИ ГУНИ в Запорізькій області надійшло повідомлення від представника громадської організації «Poton» про, те що за адресою: пр. Металургів 16 в м. Запоріжжя, встановлено факт незаконного збуту сильнодіючих лікарських засобів без відповідних документів. (ЄО 36856. 36857. 36861. 36862).

Під час проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження встановлено, що 13 грудня 2018 року, знаходячись в приміщенні «Аптеки № 1» ФОП « ОСОБА_6 ». за адресою АДРЕСА_1 . провізор аптеки, достовірно знаючи про порядок відпуску лікарських засобів, що містять наркотичні засоби або психотропні речовини, всупереч вимогам наказу МОЗ України №360 від 19.07.2005 «Про затвердження Правил виписування рецептів та вимог - замовлень на лікарські засоби і вироби медичного призначення. Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, Інструкції про порядок зберігання, обліку та знищення рецептурних бланків та вимог-замовлень». наказу МОЗ України №210 від 14.05.2003 «Про затвердження критеріїв віднесення лікарських засобів, що містять малу кількість наркотичних засобів або психотропних речовин і прекурсорів, до категорії лікарських засобів, які відпускаються без рецептів», та з порушенням вимог положень посадової інструкції провізора по відпуску готових лікарських форм, відпустила ОСОБА_7 два блістера з 10 таблетками в кожному препарату «Кодтерпін ІC» без відповідного на це рецепту, що містять кодеїн, загальною масою 0.8 грам, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій. у період часу з 12 години 34 хвилин 13 грудня 2018 року до 14 години 55 хвилин 13 грудня 2018 року, слідчим Дніпровського ВИ ГУНИ в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 проведено огляд приміщення Аптеки АДРЕСА_2 , у ході проведення якого виявлено та вилучено об`єкти, які можуть мати доказове значення у провадженні, а саме: 15 картонних коробок, в яких міститься (в одній коробці міститься 60 упаковок в яких знаходяться по 10 пігулок загальною кількістю 600 штук). В 15 картонних коробках міститься 9000пігулок «Кодетерп»: коробка в якій міститься 13 упаковок в яких знаходяться 130 пігулок «Кодетерп»; Паперову коробку в якій знаходяться 120 упаковок в яких знаходяться 1200пігулок «Кодепісна»; Паперова коробка в якій знаходиться 280 пігулок «Кодепсіна» упакованих у 28 коробок; паперові коробки в кожній з яких знаходиться по 300 упаковок в кожній коробці знаходиться 300 пігулок «Кодепсін»; Паперову коробку в якій знаходиться 12 упаковок в яких знаходиться 1680 пігулок «Кодтерпін»; Паперову коробку в якій знаходиться 13 упаковок в яких знаходиться 1820 пігулок та 1 упаковка в якій міститься 90 пігулок «Кодтерпін»; Паперова коробка в якій знаходиться 36 упаковок в яких знаходиться 5040 пігулок «Кодтерпін»; 2 зошити з чорновими записами, блокнот з чорновими записами, чеки у кількості 30 штук; Чорнові записи на 10 аркушах А4; Ліцензії № АВ599299 від 03.07.2012 року у кількості 4 штук; Ліцензія № АВ599299 від 03.07.2012 року; Паперова коробка в якій міститься порожні упаковки з під з під «Кодетерпу». «Кодепсіну».

На теперішній час вилучені в ході огляду предмети перебувають в СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

На підставі вищевказаного та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час огляду, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі необхідні для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, слідчий просив суд накласти арешт на вилучене під час обшуку майно з метою збереження речових доказів.

У судове засідання слідчий не з`явився, не довів обставин необхідності накладення арешту на майно, також не надав суду матеріали в підтвердження свого клопотання.

Прокурор також не з`явився у судове засідання.

Адвокат власника майна у судовому засіданні надав суду заяву про проведення судового засідання без здійснення технічного запису за відсутністю сторін. Проти задоволення клопотання заперечував оскільки воно заявлено з порушенням норм КПК.

На підставі частини першої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №50004484 від 13.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.321 КК України, та інші документи, якими, на думку слідчого, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності ті інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з цим, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що вилучені під час огляду речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Під час судового розгляду не було надано доказів, що речі, вилучені під час огляду, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Дане є лише припущенням.

Також слід зазначити, що жодній особі у даному провадженні не повідомлено про підозру, відповідно, цивільні позови у провадженні також відсутні.

Таким чином, з клопотання слідчого незрозуміло, яке саме відношення вказане вище майно має до даного кримінального провадження, та як воно може бути використано в якості доказу.

З врахуванням викладеного, слідчий судді вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на вилучене майно слідчим і прокурором не доведено.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором прокуратури Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004484 від 13.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321 КК України про арешт майна, яке було вилучене під час огляду 13.12.2018 року слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором прокуратури Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004484 від 13.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321 КК України про арешт майна, яке було вилучене під час огляду 13.12.2018 року - відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1