Справа № 484/1310/18
Провадження: № 1-кп/484/234/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375, за обвинуваченням
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борсуки Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, який дітей не має, має повну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав тимчасово за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 06.12.2010р. Сакським міськрайонним судом Автономної Республіки Крим за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік;
- 31.05.2011р. Сакським міськрайонним судом Автономної Республіки Крим за ч.3 ст. 187 КК України на підставі ст.. 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією 1/2 частини майна, звільнився 05.01.2018р. по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_11 , ОСОБА_12
ВСТАНОВИВ:
12.02.2018 ОСОБА_6 вирішив повторно вчинити кримінальне правопорушення та незаконно заволодіти чужим майном. З цією метою, для полегшення вчинення злочину, він взяв ножа та пішов з ним на мікрорайон «Коротченко» м. Первомайська. Того ж дня, приблизно о 19:15 год., діючи з корисливим мотивом з метою заволодіння грошовими коштами, з використанням заздалегідь приготовленого ножа, шляхом вільного доступу, через незачинені двері зайшов до працюючого в штатному розкладі приміщення торгівельного павільйону «Продукти Єрмолино», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де із застосуванням психічного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої та погрозою застосування такого насильства, яке виразилося у приставлянні ножа до шиї потерпілої, вчинив напад на продавця ОСОБА_9 в ході якого, подавляючи погрозами її волю до опору, почав вимагати видати грошові кошти з каси. Коли ОСОБА_9 відкрила шухляду, то ОСОБА_6 вихопив звідти картонну коробку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 405 грн., тим самим відкрито заволодівши чужим майном, та з місця події зник, спричинивши матеріальний збиток ФОП « ОСОБА_13 » на вказану суму.

Крім того, 15.02.2018р. приблизно о 22:20 год. ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Гагаріна в м. Первомайську Миколаївської області, побачив ОСОБА_10 , яка одна у вечірній час поверталася додому, та вирішив повторно вчинити злочин, а саме незаконно заволодіти майном останньої. Виконуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи, що його дії носять відкритий та протиправний характер, ОСОБА_6 , тримаючи у руці ніж, який заздалегідь взяв з собою для полегшення вчинення злочину, підійшов до ОСОБА_10 ззаду та із застосуванням психічного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої та погрозою застосування такого насильства, яке виразилось у прикладанні та притисканні леза ножа до шиї потерпілої, наказав не кричати та почав вимагати у ОСОБА_10 віддати наявні у неї грошові кошти та інше майно, при цьому різнувши її по підборіддю лезом ножа, котрий потерпіла почала відводити від себе рукою. В цей час потерпіла дані погрози сприймала як реальні для її життя та здоров`я. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді садна обличчя та садна 3-го пальця лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 86 від 16.02.2018р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ставши обличчям до ОСОБА_10 , ОСОБА_6 почав на неї насуватись з ножом в руках. ОСОБА_10 , відступаючи, перечепилась об тачку, яку везла з собою та, втративши рівновагу, впала на землю. ОСОБА_6 з ножом у руках впав зверху на потерпілу, продовжуючи при цьому вимагати надання йому грошових коштів. Не отримавши грошових коштів, ОСОБА_6 своєю рукою з кишені потерпілої дістав мобільний телефон марки «SAMSUNG» GT-С3212 вартістю 250 гривень, тим самим відкрито заволодівши чужим майном та з місця події зник, спричинивши матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_10 на вказану суму.

Під час судового розгляду ОСОБА_6 своєї вини не визнав, вказуючи. що злочини він не вчиняв, та від дачі пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Однак, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості, суд вважає, що його вина в інкримінованому діянні, повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами.
Так, по епізоду вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 в приміщенні торгівельного павільйону «Продукти Єрмолино» потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що у лютому 2018р. точної дати вона не пам`ятає, вона разом із напарницею здійснювали переоблік. Двері магазину були відкриті. До магазину вона прийшло приблизно о 18:00год. О 19:15год до магазину зайшов чоловік, одягнутий у сіру вилинялу куртку старого зразка довжиною вище коліна та джинси. На його голові була шапка. Він пройшов повз вітрини. Вона стояла у стіни. Він підійшов до неї, приставив до горла ніж та сказав: «Давай деньги». Вона своєю рукою відвела руку обвинуваченого з ножом від своєї шиї, повільно зайшла у прохід та зайшла за прилавок. Напарниця знаходилась за прилавком. Обвинувачений бігав по магазину та кричав: «Давай деньги». Вона вказала, що грошей в магазині не було, оскільки вони вже здали виручку. З шухляди обвинувачений забрав коробку, в якій знаходились грошові кошти приблизно 400грн. та після цього вибіг з магазину, а вона звернулась до поліції. Дії обвинуваченого тривали приблизно 5-7 хвилин. В цей час вона дуже злякалась за своє життя. Обличчя нападника вона бачила зблизу. Особливостей рис обличчя вона не запам`ятала, але запам`ятала його очі. Вона впізнала обвинуваченого за очима, ростом, статурою та вказала на нього як на особу, що вчинила на неї напад.

Вказані пояснення співпадають зі даними протоколу слідчого експерименту від 21.02.2018р. та таблиці зображень до нього, під час проведення якого ОСОБА_9 розповіла та показала обставини здійснення нападу на неї. Так вона показала, що коли обвинувачений зайшов до павільйону, вона перебувала біля стіни перед прилавком. В цей час до неї підійшов обвинувачений та приставив до її шиї лезо ножа та став вимагати гроші. Вільною рукою вона відвела руку обвинуваченого з ножом вбік. Після цього вона трішки відійшла вбік та зайшла за прилавок, відкрила шухляду, де знаходилась коробка, куди вона клала гроші. Обвинувачений перехилився через прилавок, вихопив коробку, де знаходилась невелика сума грошей, приблизно 300-400грн., та вибіг з павільйону.

Крім того, відповідно до повідомлення про реєстрацію злочину від 12.02.2018р. була прийнята заява від ОСОБА_9 про те, що 12.02.2018р. в торгівельному павільйоні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 худорлявий чоловік зростом 170см, одягнутий в сіру куртку до колін та в`язану чорну шапку, погрожуючи предметом, схожим на ніж, забрав гроші з каси.

В протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.02.2018р. ОСОБА_9 вказала, що бачила особу, що вчинила на неї напад, та може його впізнати.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018р. та таблиці зображень до нього ОСОБА_9 серед осіб, які їй були пред`явлені, вона вказала на ОСОБА_6 , як на особу, що здійснила на неї розбійний напад 12.02.2018р., та пояснила, що впізнала його за рисами обличчя, високим зростом та худорлявою статурою.

З протоколу огляду місця події від 12.02.2018р. та таблиці зображень до нього, вбачається, що був оглянутий торгівельний павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та зафіксоване місце розташування прилавка, холодильників та оглянута шухляда, де знаходилась коробка з грошима.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працює продавцем у торгівельному павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». 12.02.2018р. вона прийшла до магазину для переобліку. Зайшов чоловік у сірій куртці вище коліна та чорній шапці. Вона займалась своїми справами. Коли почула крик ОСОБА_9 , підняла голову та побачила, що чоловік тримав біля горла ОСОБА_9 кухонний ніж. Остання відвела руку з ножом від горла. Вона добре роздивилась обличчя нападника, запам`ятала риси обличчя, очі, ніс, оскільки бачила його на відстані 2 метрів. Він говорив російською мовою: «Деньги». Після цього потерпіла відкрила шухлядку, де зберігалась коробка з грошима, обвинувачений забрав цю коробку та вибіг з павільйону. При цьому свідок ОСОБА_14 вказала на обвинуваченого, як на особу, яка вчинила напад 12.02.2018р. на ОСОБА_9 .

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_14 вказала, що ОСОБА_9 під час нападу знаходилась біля стіни перед прилавком. Біля неї стояв обвинувачений, який правою рукою тримав кухонний ніж біля її горла. ОСОБА_15 відвела руку нападника від горла. Обвинувачений вимагав гроші, тому потерпіла відкрила шухлядку, з якої обвинувачений забрав коробку з грошима та вибіг з павільйону, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2018р. та таблицею зображень до нього.

Крім того, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018р. та таблиці зображень до нього ОСОБА_14 серед осіб, які їй були пред`явлені, вказала на ОСОБА_6 , як на особу, що здійснила розбійний напад 12.02.2018р. на ОСОБА_9 , та пояснила, що впізнала його за рисами обличчя, високим зростом та худорлявою статурою.

За результатами ревізії каси ФОП ОСОБА_16 виявлена пропажа 405 грн., про що свідчить акт №2 від 13.02.2018р.

Потерпіла ОСОБА_13 надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, повідомила, що майнова шкода їй не відшкодована, але вона претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.

Таким чином, пояснення потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_14 під час досудового слідства та судового засідання співпадають, є логічними та послідовними, узгоджені між собою та із вказаними вище письмовими доказами у справі.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що обвинувачений деякий час проживав у будинку разом з нею та її чоловіком у січні та лютому 2018р. На кухні вона має в користуванні п`ять кухонних ножів. На вішалці завжди висить сіра куртка. Доступ до ножів та цієї куртки завжди був вільним, тому обвинувачений міг брати як ніж, так і сіру куртку.

Крім того, прокурором надані суду як докази заява ОСОБА_17 , відповідно до якої 16.02.2018р. вона добровільно видала працівникам поліції найбільший кухонний ніж та сіру куртку, які були оглянуті відповідно до протоколу від 16.02.2018р. та таблиці зображень до нього. Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 21.02.2018р. свідок ОСОБА_14 серед інших ножів впізнала ніж, який був виданий ОСОБА_17 за широким та довгим лезом, пояснивши, що саме цим ножем обвинувачений погрожував ОСОБА_9 . Але зазначені докази суд не може визнати належними, оскільки прокурором не надані докази того, що обвинувачений використовував ніж та сіру куртку, видані ОСОБА_17 . Той факт, що вони були у вільному доступі, в тому числі й обвинуваченого, не є беззаперечним підтвердженням того, що ОСОБА_6 використовував вказані речі. Крім того, протокол пред`явлення ножа для впізнання свідку ОСОБА_14 від 21.02.2018р. має виправлення на другій сторінці щодо місця розташування ножа, який вона впізнала. Однак вказане не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_9 , оскільки інші докази, дослідженні судом вказують на його вину.

За епізодом вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 винуватість ОСОБА_6 також підтверджується доказами, які були досліджені судом.

Так потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 15.02.2018р. приблизно о 22:30год вона йшла по дорозі вверх від залізничного мосту. Вона помітила, що з протилежного боку дороги йшов чоловік. Після того, як чоловік завернув у провулок та зник з її поля зору, вона заспокоїлась та не дивилась у той бік. Однак несподівано ззаду до неї підійшов чоловік, приставив до горла ніж та сказав: «Давай деньги». Як він до неї підійшов, вона не чула. Вона рукою перехопила ніж та поранила руку. В цей час вона перечепилась за візок, який везла з собою, та впала на дорогу. Нападник впав на неї. В цей час вона одною рукою відводила ніж та розмовляла з нападником, пояснювала, що грошей у неї не було. З її голови впала шапка, однак окуляри, які вона носить постійно, з неї не впали. Нападник витягнув з її кишені мобільний телефон та рукавички фіолетового кольору. Перевіривши, що мобільний телефон працює, забрав його. Рукавички він також забрав. Знизу по дорозі їхав автомобіль, тому вона встала та відійшла від нападника. Поки не проїхала машина, нападник не рухався. Вона почала тікати. Нападник її наздогнав через хвилин 10, став робити випади рукою з ножом в її бік, намагаючись поранити, в результаті порізав її куртку. Ніж був з лезом довжиною приблизно до 20 см. Вона стала оборонятись візком. Приблизно через хвилини 3 зверху по дорозі поїхав автомобіль. Вона кинулась на поїжджу частину перед автомобілем. Автомобіль зупинився, водій пообіцяв повідомити про напад на неї у поліцію. Нападник завернув у провулок. Вона побігла до прохідної ТДВ «Первомайськдизельмаш» та стала стукати у двері. Обличчям вона знаходилась до дверей, тому не бачила, чи проходив повз неї хтось. Приблизно через 10 хвилин до дверей підійшов чоловік, який зайшов до прохідної заводу та сказав, що двері відкриті. Вона розповіла йому про напад на неї. У відповідь він повідомив, що на зупинці, яка знаходиться поблизу, сидить якийсь чоловік. Вулиця була освітлена, тому вона добре розгледіла нападника та стверджує, що це був саме ОСОБА_6 .. Чоловік, який зайшов до прохідної заводу повніший за обвинуваченого та старший за нього. На території заводу знаходився охоронець, якому вона розповіла про напад. Через хвилин 20 до прохідної заглянув ОСОБА_6 та запитав, як пройти до центру. Вона одразу в ньому впізнала нападника та повідомила про це охоронцю. Охоронці заманили ОСОБА_6 на територію заводу та викликали поліцію. Її рукавички були знайдені на території заводу. Вона виходила з приміщення з працівниками поліції, коли вона повернулась, то побачила свій телефон, який раніше забрав обвинувачений, біля його ніг. Обвинувачений був одягнутий у чорну куртку, чорні або темно-сині джинси. Зростом він вищій на неї, приблизно на пів голови.

Пояснення потерпілої підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також іншими доказами у справі.

Так, ОСОБА_18 , який допитаний як свідок, суду пояснив, що від працює майстром на ТДВ «Первомайськдизельмаш». 15.02.2018р. він йшов на роботу, оскільки приймав зміну. Біля вхідних дверей побачив жінку з візком, яка була налякана. Вона пояснила, що на неї напав чоловік та поранив її. У неї були порізи на руці та підборідді. Він завів її до прохідної, де був охоронець ОСОБА_19 . Вона сіла на стілець, а він пішов на робоче місце та зателефонував у поліцію. Коли повернувся до прохідної, він побачив обвинуваченого, який намагався викинути у смітник рукавичку, але не попав. Потім він почув удар предмету об підлогу та побачив, що біля ноги обвинуваченого лежить мобільний телефон. Потерпіла набрала з іншого телефону номер, та телефон на підлозі задзвонив. Це телефон міг викинути лише обвинувачений.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що працює охоронцем на ТДВ «Первомайськдизельмаш». 15.02.2018р. він знаходився на робочому місці. Ввечері зайшов ОСОБА_18 , який привів жінку, у якої були порізи. Жінка сіла на стілець. Через деякий час до прохідної прийшов обвинувачений та запитав, як пройти до центру міста. Він йому пояснив. Коли він заглянув до прохідної, побачив, що жінка сховалась. Вона знаками показала, що це той чоловік, який на неї напав. Тому він з напарником різними способами намагались не відпустити від себе обвинуваченого та завели його до прохідної, звідки вже не випустили. ОСОБА_18 зателефонував у поліцію. Через деякий час приїхала поліція. Біля ніг обвинуваченого він бачив телефон.

Вказане узгоджується із повідомленням про реєстрацію злочину, відповідно до якого 15.02.2018р. о 23:18год. до служби 102 надійшло повідомлення від майстра зміни заводу, розташованого за адресою: вул. Гагарина, 17, про напад на жінку невідомим чоловіком, який забрав її телефон марки «Самсунг» чорного кольору та у якої травмована рука. Чоловік був затриманий.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.02.2018р. ОСОБА_10 вказала, що ОСОБА_6 здійснив на неї напад та відкрито заволодів її мобільним телефоном.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2018р. та таблиці зображень до нього, потерпіла ОСОБА_10 пояснила та показала за яких обставин, обвинувачений вчинив на неї напад. Так вона вказала, якою дорогою вона рухалась, місце, де на неї напав ОСОБА_6 , показуючи, що він до неї підійшов ззаду та пристав ніж до шиї. Показала, як вона відвела лезо ножа від шиї. Після чого вона впала, а обвинувачений заволодів її мобільним телефоном. Також потерпіла вказала, як вона тікала від обвинуваченого, але він наздогнав її та намагався завдати удар ножом. Після цього вона добігла до прохідної ТДВ «Первомайськдизельмаш» та забігла до приміщення прохідної. Також вона вказала на місце, де ОСОБА_6 викинув ніж.

Відповідно до протоколу огляду предметів від 21.02.2018р. були оглянуті мобільний телефон та светр, які надані потерпілою ОСОБА_10 . Під час огляду светра, в якому знаходилась потерпіла під час нападу, на комірі виявлений отвір розміром 1смх1,5см.

Також пояснення потерпілої ОСОБА_10 підтверджується відеозаписами з камер зовнішнього спостереження ТДВ «Первомайськдизельмаш», які були видані добровільно та які були оглянуті в судовому засіданні.

Так під час огляду відеозапису «1.01.Н.00» (у папці «1», яка в свою чергу перебуває у папці «2КП») встановлено, що 15.02.2018р. о 22:40год. по вул.. Гагаріна м. Первомайська в напрямку до другого КП ТДВ «Первомайськдизельмаш» пробігає ОСОБА_20 з візком та о 22:40:22год. на відео видно особу чоловічої статі. Обвинувачений вказав, що він не може сказати чи це він, чи ні.

Під час огляду відеозаписів «1_03_Н_00» (папка «3», яка в свою чергу перебуває у папці «2КП») та «1_04_Н_00» (папка «4», яка в свою чергу перебуває у папці «2КП») встановлено, що 15.02.2018р. о 22:40 до Другого КП підходить жінка з візком та стукає у двері. О 22:40:28 позв неї проходить особа чоловічої статі. Під час огляду ОСОБА_6 впізнав себе та вказав, що це він проходить повз потерпілої.

Під час огляду відеозаписів «2_03_Н_00» (папка «3», яка в свою чергу перебуває у папці «2КП») та «2_04_Н_00 (папка «4», яка в свою чергу перебуває у папці «2КП») встановлено, що 15.02.2018р. о 23:00:36год. до Другого КП ТДВ «Первомайськдизельмаш» підійшов чоловік з боку автобусної зупинки. О 23:01:06 год. до чоловіка вийшов охоронець, який намагався взяти чоловіка за правий рукав куртки. Чоловік став вириватись. Охоронець відпустив чоловіка та впав. Після чого, о 23:02:25год чоловік зі своєї правої руки за спиною переклав якийсь предмет у ліву, а потім лівою рукою відкинув цей предмет в бік до проїжджої частини. Пізніше чоловік заходить до КП та о 23:24:51год. під`їжджають працівники поліції та починають проводити огляд місця події, під час якого вони виявили предмет, який викинув чоловік.

Про огляд інших відеозаписів учасники процесу клопотання не заявляли.

Обвинувачений під час огляду зазначених відеозаписів впізнав себе та пояснив, що саме він є цим чоловіком, який підійшов до прохідної та сперечався з охоронцем. Також він вказав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому не пам`ятає, який саме предмет тримав в руці, а потім викинув, але впевнений, що це не ніж.

Однак, згідно протоколу огляду місця події від 15.02.2018р., розпочатого 23:30год, та таблиці зображень до нього, була оглянута території прохідної ТДВ «Первомайськдизельмаш» та на тротуарі напроти прохідної заводу, ближче до проїжджої частини, на відстані 33 см від бордюру виявлений ніж з пластмасовою рукояткою коричневого кольору довжиною 8,5см, шириною 2 см та лезом довжиною 10см, шириною 1,5 см. На підлозі прохідної вилучений мобільний телефон марки «SAMSUNG» GT-С3212 в корпусі темно-сірого кольору з сім-карткою з номером НОМЕР_1 , який з кишені викинув ОСОБА_6 . Біля урни виявлена рукавичка фіолетового кольору.

Таким чином, аналізуючи вказані докази, суд дійшов до висновку про те, що саме ніж був в руці ОСОБА_6 , коли він сперечався з охоронцем, який він викинув.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що обвинувачений є знайомим її чоловіка, та деякий час він проживав у них в будинку. В середині лютого 2018р., точної дати вона не пам`ятає, приблизно о 21:00год. вона почула стук, з якого вона зрозуміла, що впав якийсь предмет, потім вона почула, як хлопнули вхідні двері. Це з будинку пішов обвинувачений. Після цього він вже до них не повернувся. В користуванні на кухні у неї було п`ять ножів. Після того, як пішов обвинувачений, вона виявила, що один з її кухонних ножів зник. Коли працівники поліції пред`являли для впізнання ножі, серед них вона впізнала й свій, саме той, який зник. У обвинуваченого були джинси, светр чи футболка, чорна куртка та шапка.

Ці пояснення підтверджуються даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 21.02.2018р. та таблиці зображень до нього, відповідно до якого вилучений під час огляду місця події 15.02.2018р. кухонний ніж був пред`явлений для впізнання ОСОБА_17 , яка серед інших ножів впізнала його, вказуючи, що саме цей ніж зник з кухні будинку, де вона проживає, 15.02.2018р. після залишення її будинку ОСОБА_6 .

Зазначений вище ніж також впізнала серед інших ножів потерпіла ОСОБА_10 за розміром леза, вказуючи, що саме цим ножом їй погрожував обвинувачений, про що свідчить протокол пред`явлення речей для впізнання від 27.02.2018р. та таблиці зображень до нього.

Також, на підставі наданих доказів, суд вважає доведеним факт заволодіння ОСОБА_6 під час нападу на ОСОБА_10 , її мобільним телефоном марки «SAMSUNG» GT-С3212 вартістю 250грн., який він на території прохідної ТДВ «Первомайськдизельмаш» викинув з кишені.

Відповідно до висновку експерта №86 від 16.02.2018р. у ОСОБА_10 виявлені садна обличчя, садно 3-го пальця лівої кисті, які могли утворитись 15.02.2018р. від дії якого-небудь гострого предмета, можливо ножа, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитись не могли.

Всі докази були відкриті обвинуваченому відповідно до вимог ст. 290 КПК України за участю захисника, що підтверджується протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.03.2018р.

Під час судового засідання обвинувачений та захисник вказали, що всі докази, надані прокурором не є належними та допустимими. Крім того, обвинувачений заявив, що потерпілі та свідки не могли назвати за якими ознаками вони його впізнали. Відбитків його пальців рук на ножі не було виявлено.

Відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За ст.. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Досліджуючи наведені докази, суд вважає, що доводи обвинуваченого та захисника є безпідставними оскільки, як видно зі змісту досліджених протоколів про огляд місць подій, пред`явлень до впізнання, проведення слідчих експериментів, огляду вони складені з дотриманням вимог ст..ст.223, 228, 229, 231, 237, 240 КПК України.
Зокрема, пред`явлення особи для впізнання проведено з дотриманням визначеного ст.. 228 КПК України порядку. Так, згідно з протоколами, на виконання вказаних вимог процесуального закону, перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілих та свідка ОСОБА_14 попередньо було з`ясовано, чи можуть вони впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вони бачили цю особу, на що вони повідомляли, що зможуть впізнати.
Крім того, потерпілі та свідок ОСОБА_14 на судовому засіданні прямо вказали на ОСОБА_6 як на особу, що вчинила розбійний напад на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , пояснюючи, що вони добре бачили риси обличчя нападника.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що проведення оглядів місць події, пред`явлення осіб для впізнання, оглядів та слідчих експериментів, як і достовірність відомостей, що зафіксовані у відповідних протоколах, сумнівів не викликають, у зв`язку із чим ці докази є допустимими і належними.
При цьому суд враховує, що відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Виходячи з положень ст.. 187 КК України, розбій характеризується нападом, який може бути відкритим або несподіваним для потерпілого (таємним). При цьому напад завжди супроводжується насильством над потерпілим як способом подолання дійсного чи можливого опору з метою заволодіння чужим майном. Обов`язковою ознакою розбійного нападу є небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, насильство.

При цьому фізичне насильство полягає у силовому впливові на потерпілого, який призводить до заподіяння йому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я або незначною втратою працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також в інших насильницьких діях, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх заподіяння.

Психічне насильство при розбої полягає в погрозі негайно застосувати фізичне насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я або втратою працездатності).

Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-який формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 КК України не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.

Розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, заволодів майном злочинець чи ні.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. Показання потерпілих, свідків логічні та узгоджені між собою, тоді як пояснення ОСОБА_6 в частині його невизнання вини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суперечать іншим показам та фактичним обставинам справи, тому суд критично оцінює позицію обвинуваченого про його невинуватість і вважає, що таким чином він намагається ввести суд в оману та прагне уникнути кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.
Таким чином, характер, послідовність дій обвинуваченого, який вчинив напад з метою заволодіння майном на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , погрожуючи ним ножем, які сприйняли його погрози як реальні, свідчать про те, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину по епізоду нападу на ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним оглядом лікаря на стан сп`яніння №54 від 16.02.2018р.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, де він відбував покарання за ч.3 ст. 187 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, думку потерпілих, які просили призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 187 КК України, те, що майнові збитки потерпілій ОСОБА_13 не відшкодовані.
Суду надана характеристика, яка видана головою квартального комітету №38 м. Первомайська, відповідно до якої за місцем тимчасового проживання обвинуваченого скарг до нього від сусідів не надходили, громадський порядок він не порушував. Однак суд критично оцінює вказану характеристику та не може визнати її позитивною, оскільки обвинувачений проживав за адресою: АДРЕСА_2 періодично та дуже короткий проміжок часу, отже вказана характеристика не може бути об`єктивною.
Також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ВІЛ-інфекція, ІV клінічна стадія.
На думку суду вказане вище, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, дані про його особу, обставини вчинення злочинів, думка потерпілих, дають підстави для призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на максимальний строк з конфіскацією майна, що є власністю обвинуваченого, яке він має відбувати реально в умовах ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити обраний раніше у виді тримання під вартою, зарахувавши до строку відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 15.02.2018р. з 01:30год. з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Речові докази мобільний телефон марки «SAMSUNG» та светр, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , суд вважає за необхідне залишити у її власності, чорну шапку, пару чорних перчаток та зарядний пристрій, фіолетову перчатку, які передані до камери зберігання речових доказів Первомайсвького ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити, диск із відеозаписами з камер зовнішнього спостереження ТДВ «Первомайськдизельмаш» - зберігати в матеріалах справи.
Відповідно до обвинувального акта витрати на залучення експерта для проведення дактилоскопічної та трасологічної експертиз становлять 1001грн., однак, оскільки прокурором вказані витрати не підтверджені документально, суд на підставі ст.. 124 КПК України не вбачає підстав для їх стягнення з обвинуваченого.
Цивільні позови не заявлені.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше у виді тримання під вартою.

Зарахувати до строку відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 15.02.2018р. з 01:30год. з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Речові докази мобільний телефон марки «SAMSUNG» та светр, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , залишити у її власності, чорну шапку, пару чорних перчаток та зарядний пристрій, фіолетову перчатку, які передані до камери зберігання речових доказів Первомайсвького ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити, диск із відеозаписами з камер зовнішнього спостереження ТДВ «Первомайськдизельмаш» - зберігати в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3