Справа № 296/1253/18
Вирок
Іменем України

27 листопада 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянув у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0006638 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с.Горопаї Любарського району, Житомирської області, громадянина України, освіта середня, проживає: АДРЕСА_1 , судимий,

-05.02.2018 року Корольовським районними судом м.Житомира за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850,00 грн., штраф сплачено 05.02.2018 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, 22.12.2017 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух на ділянці проїзної частини вул. Бориса Тена у м.Житомирі, в напрямку від вул.Князів Острозьких до вул.Східної. На регульованому перехресті вул.Івана Мазепи та вул.Бориса Тена, водій автомобіля Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 здійснив повну зупинку автомобіля.
Порушуючи вимоги п. п. 8.7.3 (е), 8.10 Правил дорожнього руху України у вищезазначений день, час та місці, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , не дочекавшись увімкнення дозволяючого сигналу світлофору, здійснив в`їзд в межі регульованого перехрестя вул. Бориса Тена та Івана Мазепи в м.Житомирі на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух, не надавши переваги в русі автомобілю Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював рух по проїзній частині вул.Івана Мазепи в напрямку від вул.Героїв Крут до вул. Гоголівської, тобто справа на ліво відносно руху автомобіля Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , та допустив зіткнення вказаних транспортних засобів.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді четвертої п`ясної кістки правої кисті, які відносяться до легкого ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Так, необережні дії ОСОБА_5 , які виразились в порушенні ним вимог пунктів 8.7.3 (е), 8.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
27.11.2018 року в м.Житомирі між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею КК України, відшкодував спричинену шкоду. Також вказаною угодою визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді штрафу із застосуванням ч.1 ст.69 КК України в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілим.

Потерпілий в судовому засіданні угоду підтримав та ствердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені абзацом 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов"язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставинами, які пом"якшують покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено. ОСОБА_5 у лікаря-нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, злочин вчинив не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, має на утриманні сина ОСОБА_7 , 2007 року народження та сина ОСОБА_8 , 2018 року народження.

З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

З обвинуваченого в прибуток держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 3718 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладену 27 листопада 2018 року по кримінальному провадженню №0006638 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді штрафу із застосуванням ч.1 ст.69 КК України в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Речові докази: автомобіль Renault Scenic, д.н. НОМЕР_3 , який переданий обвинуваченому та автомобіль Chevrolet Aveo, д.н. НОМЕР_4 , який передано потерпілому залишити останнім.

Стягути з ОСОБА_5 в прибуток держави процесуальні витрати в розмірі 3718,00 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1