Провадження № 11-кп/824/454/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого на ухвалу Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 28 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахування строку попереднього ув`язнення,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Строк відбуття покарання рахувати з 27.04.2015 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2016 року апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року без зміни, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі до набрання вироком законної сили, тобто з 27.04.2015 року по 15.03.2016 року включно.

З 21.04.2016 року ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)».

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про перерахування строку попереднього ув`язнення, мотивуючи тим, що перерахуванню підллягає строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі за весь термін перебування в слідчому ізоляторі, тобто до дня переводу останнього зі слідчого ізолятору до Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35».

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахування строку попереднього ув`язнення, мотивуючи тим, що вказане питання вирішено ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2016 року.

В апеляційній скарзі захисник засудженого просить скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_7 про перерахування строку попереднього ув`язнення за період з 16.03.2016 року по 17.11.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не зараховано час перебування в установі попереднього ув`язнення (СІЗО) для участі у судовому розгляді кримінального провадження, а саме ознайомлення з матеріалами кримінального провадження для звернення до суду касаційної інстанції з 16.03.2016 року по 17.11.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу його захисника, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За пп. «ґ» п. 4 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З матеріалів справи випливає, що після набрання вироком чинності (15.03.2016р.) 21.04.2016р. ОСОБА_7 був направлений для відбування покарання до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)».

За ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.03.2016р. ОСОБА_7 23.05.2016р. етапований з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» до Київського СІЗО для ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження, а повернутий до виправної установи 17.11.2016р.

Зазначеним обставинам суд надав належну правову оцінку та дійшов вірного висновку про те, що період попереднього ув`язнення ОСОБА_7 вже зарахований у строк його покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2016р.

Оскільки підставою перебування ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі було ознайомлення з матеріалами справи, а не участь у слідчих дій або у судовому розгляді кримінального провадження, то доводи апеляційної скарги про необхідність зарахування ОСОБА_7 періоду з 16.03.2016 року по 17.11.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є безпідставними.

Порушень норм процесуального права, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 28 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахування строку попереднього ув`язнення, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: