Ухвала
Іменем України

08 квітня 2019 р.

м. Київ
Провадження № 51-1704 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 08 січня 2019 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перебудова Ніжинського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 16 березня 2018 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;
за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 травня 2018 року ОСОБА_4 засуджено:
- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- за ч. 1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підстав ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України в строк покарання частково зараховано покарання за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року і остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Вирішено питання щодо речових доказів і судових витрат.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 08 січня 2019 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вказаний вирок без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватими та засуджено за те, що він у червні 2017 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи в будинку знайомого ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед ОСОБА_5 чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

20 січня 2018 року, в період часу з 08.00 год. до 13.00 год., ОСОБА_4 через незамкнені двері проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав електронасос ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 372 грн.
24 січня 2018 року, в період часу з 09.00 год. до 14.00 год. ОСОБА_4 через незамкнені двері проник до будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав пилку та сокиру, що належать ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну сум 634,06 грн.
26 січня 2018 року, приблизно о 13.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе «Глорія» по вул. Вокзальній, 2, у м. Ніжині Чернігівської області, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Gigabyte GSmart Classic», який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоди на суму 1103 грн.
У січні 2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи біля урни зі сміттям на площі ім. І.Франка у м. Ніжині Чернігівської області, знайшов пакет з предметами у кількості 70 штук, які згідно висновку експерта є боєприпасами - довгими гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5, 6 мм виробництва США, які він забрав, тобто незаконно придбав, носив при собі та зберігав без передбаченого дозволу.
26 січня 2017 року, в період часу з 14.50 год. до 15.25 год., під час огляду місця події по вул. Вокзальній, 1, у м. Ніжині Чернігівської області, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено зазначені бойові припаси в кількості 70 штук, які він придбав та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.
21 лютого 2018 року, приблизно о 12.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , скориставшись вільним доступом, таємно, повторно викрав велосипед ОСОБА_7 , спричинивши матеріальну шкоду на суму 1300 грн.
Цього ж дня, приблизно о 13.14 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Домашній» по вул. Московській, 20, в м. Ніжині Чернігівської області, таємно, повторно з прилавку викрав мобільний телефон «Леново 6020» що належить ОСОБА_8 , спричинивши матеріальну шкоду на суму 2181,67 грн.
29 січня 2018 року, в період часу з 03.00 год. до 04.00 год., ОСОБА_4 через хвіртку проник на територію господарства по АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрав металобрухт вагою 200 кг, що належить ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 1138 грн.
02 лютого 2018 року, в період часу з 06.00 год. до 07.00 год., ОСОБА_4 через хвіртку проник на територію господарства по АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав металобрухт вагою 200 кг, що належить ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 1138 грн.
16 лютого 2018 року, приблизно о 06.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку по вул. Шевченка, 96-б, у м. Ніжині Чернігівської області, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав каналізаційний люк вартістю 2100 грн., який належить КП «НУВКГ», чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
18 лютого 2018 року, приблизно 05.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку по вул. Шевченка, 96-б, у м. Ніжині Чернігівської області, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав каналізаційний люк вартістю 2100 грн., який належить КП «НУВКГ», чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
20 лютого 2018 року, приблизно 07.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку по вул. Об`їжджій, 120, у м. Ніжині Чернігівської області, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав каналізаційний люк вартістю 2100 грн., який належить КП «НУВКГ», чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суди не врахували дані про особу засудженого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, не відшкодував завдані потерпілим збитки, ніде не працює. Також зазначає, що ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та протягом невеликого проміжку часу вчинив нові злочини, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 175-1, ч. 2 ст. 178, ст. 177 КпАП. Крім того, прокурор вказує на порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України, оскільки суд, на його думку, не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного покарання та не спростував їх.
Мотиви суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.

Що ж стосується доводів прокурора про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії вироку, суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_4 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжких та середньої тяжкості, дані про його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, а обтяжуючою обставиною рецидив злочину.
Також судом взято до уваги досудову доповідь органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства чи окремих осіб, та позицію потерпілих, які в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності і про відсутність претензій до ОСОБА_4 .
З огляду на це, призначивши засудженому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України і визначивши за частинами 1, 4 ст. 70 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, яке слід відбувати реально, суд не порушив вимог статей 6567 КК України, оскільки вказане покарання відповідає конкретним обставинам справи, характеру й тяжкості вчиненого, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження вчинення нових злочинів. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через м`якість колегія суддів не вбачає.
Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, обґрунтовано залишив вирок місцевого суду без зміни, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення. Стосовно доводів, викладених в апеляції прокурора, аналогічних доводам у його касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції навів відповідні мотиви їх необґрунтованості, з якими погоджується й колегія суддів.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора і вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 08 січня 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3