Справа № 585/163/16-к
Провадження № 1-кп/577/13/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001067 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, раніше не судимої,-

за ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_7 .

Відносно обвинуваченої ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 14 лютого 2019 року.

В судовому засіданні прокурор вважає, що запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою слід продовжити, оскільки ризики, які малися на час обрання запобіжного заходу не перестали існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Обвинувачена ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 при вирішенні клопотання прокурора покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників процесу вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 слід продовжити.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До 14 лютого 2019 року закінчити розгляд вищевказаного кримінального провадження неможливо.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченої, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 спливає 14 лютого 2019 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, жодних підстав для зміни обраного обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; заявлені ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді та на підставі яких був обраний цей запобіжний захід, на даний час не зменшились, тому суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 необхідно продовжити на строк 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше встановлений запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, тобто - до 08 квітня 2019 року до 24.00 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3