ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/148/19 Справа № 202/396/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26 грудня 2017 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за частиною 1 статті 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ,- відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів, тобто до 17 березня 2019 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_6 :

- прибувати до слідчого, прокурора, судді за першою вимогою;

- не відлучатися з міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю (в разі його застосування органом досудового розслідування).

Строк дії ухвали слідчого судді встановлено до 17 березня 2019 року, включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, офіційно не працює, хворіє, з його слів, на ВІЛ. Йому також повідомлено про підозру в інших кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувальні акти по яким перебувають у суді. Суд також послався на незначний розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у сумі 334 грн.. Щодо наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки повторно притягується до кримінальної відповідальності, слідчий суддя прийшов до висновку, що достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Вважає, що слідчим суддею не було в достатній мірі враховано, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на представника потерпілого, свідків у ньому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На думку апелянта, слідчий суддя не звернув увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, а також на те, що відносно ОСОБА_6 скеровано інші обвинувальні акти до суду першої інстанції, що свідчить про небажання підозрюваного стати на шлях виправлення та припинити свою злочинну діяльність.

Вказує, що під час проведення досудового розслідування в кримінальниму провадженні № 0001895 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувальний акт 28 листопада 2018 року скеровано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, про що винесено відповідну ухвалу від 28 листопада 2018 року. Однак, з врахуванням того, що підозрюваний продовжує свою злочинну діяльність, можливо зробити висновок, що останній, на його думку, не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу. Окрім того зазначає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Однак, в врахуванням того, що підозрюваний не виконав обов`язки покладені на нього слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, то на його думку, не можливо вважати, що ОСОБА_6 виконає обов`язки покладенні на нього під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На думку прокурора, вищевикладені обставини свідчать про те, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі і домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 К11К України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2. ст. 185 КК України внесено до ЄРДР 03 січня 2019 року за № 0000009.

17 січня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2. ст. 185 КК України.

Як видно з наявних матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він приблизно о 10 годині 25 хвилин 03.01.2019 року, перебуваючи у приміщенні торгівельного залу ТОВ «ОМЕГА» магазину «Варус-39», розташованому в ТРЦ «Мельниця» за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, буд.9-А, він взяв зі стелажу пляшку коньяку «SARAJISHVILI» вартістю 334 грн., сховав її під куртку. Не розрахувавшись, він перетнув касову зону магазину, але свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітником охорони магазину «Варус-39».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевірив законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, суд вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив викладене у клопотанні прокурора і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки слідчим і прокурором не доведено, саме тримання під вартою зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом обґрунтовано враховано тяжкість злочину, незначний майновий розмір шкоди, також суд вірно врахував і дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, хворіє на ВІЛ.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому колегія суддів виходить з правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення) про те, що факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, адже це є завданням наступних етапів кримінального провадження.

На думку колегії суддів, посилання прокурора на те, що відносно ОСОБА_6 скеровано три обвинувальних акти до суду, не може свідчити про необхідність обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вказане не відповідноситься саме до вказаного правопорушення.
Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни перевіркою наявних матеріалів, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3