печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора другого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно третьої особи у кримінальному провадженні ТОВ «Гарантія Плюс» (), а саме на «Феросплави у вигляді кусків і гранул середньої та дрібної фракції» вагою 264000 кг, (119 біг-беги), що знаходиться у Волинської митниці ДФС за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вул. Прикордонників, 27, встановивши заборону на час досудового розслідування та судового провадження у вказаному кримінальному провадженні відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном ТОВ «Гарантія Плюс» () та іншим особам.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що слідчим відділом прокуратури Київської області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 07.10.2015, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з квітня по червень 2014 року службові особи митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів отримали для перевірки митних формальностей митні декларації щодо експорту «Феросплаву у вигляді гранул середньої та дрібної фракції» від ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» загальною митною вартістю 125 тис. доларів США на адресу компанії «Entsorgungszentrum GmbH Launchhaummer» (Німеччина).

Відповідно до своїх посадових обов`язків та вимог Порядку службові особи митного посту зобов`язані здійснювати перевірку правильності класифікації товарів, правильності визначення митної вартості та самостійну оцінку ризиків за поданими ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» митними деклараціями.

В ході перевірки митних декларацій поданих ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» службові особи митного посту використовуючи своє службове становище в інтересах ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» умисно не здійснили перевірку класифікації товару та його вартості за даними електронних системи (Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності УТЕ ЗЕД) та (автоматизованої системи аналізу та управління ризикам - АСАУР).

В результаті вказаних умисних дій службових осіб які виражалась у застосуванні невірної класифікації та вартості товару ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» отримали можливість сплачувати мито за заниженою ціною.

З метою реалізації свого злочинного умислу в період з квітня по червень 2014 року службові особи митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів будучи уповноваженим на здійснення контролю правильності визначення класифікації та митної вартості товарів, знаючи та усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно шляхом зловживання своїм службовим становищем, в супереч інтересів служби та порушуючи вимоги ст. ст. 54, 69 Митного кодексу України, не виконуючи при цьому, вимоги п. 4.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631здійснили формальний аналіз наданих до митного оформлення документів даних, внесених до граф 31 та 33 митних декларацій без застосування автоматизованих систем.

За даними проведеного формального аналізу службові особи митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів підтвердили своїми підписами та відтисками печаток використання обраного декларантом методу визначення митної вартості та класифікації товару.

Внаслідок протиправних дій службових осіб митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів, ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» отримало можливість сплатити занижену ставку мита.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №10151/17/45 від 31.10.2017 різниця митних платежів за митними деклараціями поданими ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» між сумою сплаченого мита та розрахованої суми становить 2 900 229, 51 грн.

Відтак, внаслідок протиправних дій службових осіб митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів в інтересах юридичних осіб, держава не отримала митного збору на загальну суму 2 900 229, 51 грн.

У кримінальному провадженню, 19.12.2018 повідомлено про підозру головного державного інспектора ВМО №1 м/п «Столичний» Київської митниці ДФС ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченогоч. 2 ст. 364 КК України та обвинувальний акт спрямовано до суду для розгляду по суті.

Крім того, 25.02.2019 повідомлено про підозру головного державного інспектора ВМО №1 м/п «Столичний» Київської митниці ДФС ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 364 КК України та обвинувальний акт спрямовано до суду для розгляду по суті.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено ряд слідчих дій в ході яких отримано предмети, документи, що мають значення для з`ясування обставин у кримінальному провадженні, сліди вчинення злочину, мають доказове значення, а саме: на підставі протоколу огляду від 18.03.2019 проведеного у Волинської митниці ДФС за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вул. Прикордонників, 27, згідно якого встановлено, що на території, яка обслуговується Волинською митницею ДФС для зберігання вилучених митницею матеріальних цінностей (транспортних засобів та інших предметів) знаходяться поліпропіленові мішки білого кольору «біг беги» з вмістом предметів, ззовні схожих на відходи металургійного виробництва, а саме металеві сплави різної форми та об`єму металева стружка, тощо.

Зазначені «біг беги» розміщені на території охоронюваного майданчику з лівої сторони на відкритому просторі (поза приміщеннями) у кількості 119 мішків. Вказані мішки з предметами, зовні схожими на відходи металургійного виробництва, різного об`єму, з незначними пошкодженнями, не опечатані.

20.03.2019 постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Київської області радником юстиції ОСОБА_6 вказаний товар нерухомості визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000471 від 07.10.2015, оскільки вказані об`єкти є предметом незаконних правочинів, зокрема визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Статтею 1 Закону України «Про основи національної безпеки» надано визначення поняттю національних інтересів життєво важливі матеріальні, інтелектуальні і духовні цінності Українського народу як носія суверенітету і єдиного джерела влади в Україні, визначальні потреби суспільства і держави, реалізація яких гарантує державний суверенітет України та її прогресивний розвиток.

Зважаючи на це, сторона обвинувачення вважає за необхідне звернутися до рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України», де у п. 185 зазначено, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції (див., серед інших, рішення від 22 лютого 1994 року у справі «Раймондо проти Італії» (Raimondo v. Italy), п. 27, Series А № 281-А; ухвалу щодо прийнятності від 7 листопада 2006 року у справі «Адамчик проти Польщі» (Adamczyk v. Poland), заява № 28551 /04; рішення у справах «Карамітров та інші проти Болгарії» (Karamitrov and Others v. Bulgaria), заява № 53321/99, п. 72, від 10 січня 2008 року, та «Боржонов проти Росії» (Borzhonov v. Russia), заява № 18274/04, п. 51, від 22 січня 2009 року).»

Разом з цим, судом визнано, що накладення арешту на майно підозрюваного як прояв втручання держави з метою забезпечення позовів відповідає «загальному інтересу суспільства» п. 187 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України».

Пунктом 204 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» зазначено, що наслідком будь-якого вилучення або конфіскації є завдання шкоди. Але для того, щоб відповідати статті 1 Першого протоколу, фактично завдана шкода не має перевищувати шкоди, якої неможливо уникнути (див. вищезазначене рішення у справах «Раймондо проти Італії» (Raimondo v. Italy), п. 33, та «Юцис проти Литви» (Jucys v. Lithuania), заява № 5457/03, п. 36, від 8 січня 2008 року).

На даний час у органу досудового розслідування, у зв`язку з накладенням арешту на вказаний товар, наявна необхідність обмежити право власності, користування та розпорядження цим майном його законним володільцем тобто ТОВ «Гарантія Плюс» (ЄРДПОУ 37359563) у зв`язку з тим, що можливий й ризик зміни фізичних, хімічних показників вказаного феросплаву, що в подальшому може призвести до спотворення речового доказу і як наслідок може посприяти втрати властивостей критеріям ст. 98 КПК України та призведе до невідповідностей хімічного дослідження.

Обмеженням права відчуження, розпорядження та користування на даний товар не спричинить заподіяння матеріальної шкоди ТОВ «Гарантія Плюс», як власнику і не є «надмірним тягарем» та не призведе до інших наслідків, що зазначені у ст. 174 КПК України.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно ТОВ «Гарантія Плюс» (), а саме на «Феросплави у вигляді кусків і гранул середньої та дрібної фракції» вагою 264000 кг, (119 біг-беги), що знаходиться у Волинської митниці ДФС за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вул. Прикордонників, 27, встановивши заборону користування та розпорядження вказаним вище майном ТОВ «Гарантія Плюс» () та іншим особам, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора другого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно третьої особи у кримінальному провадженні - ТОВ «Гарантія Плюс» (), а саме на «Феросплави у вигляді кусків і гранул середньої та дрібної фракції» вагою 264000 кг, (119 біг-беги), що знаходиться у Волинської митниці ДФС за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вул. Прикордонників, 27, встановивши заборону відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном ТОВ «Гарантія Плюс» () та іншим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1