Справа № 686/140/17
08 листопада 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_9 11 вересня 2016 року близько 10 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 246 км автодороги М-12 "Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка", неподалік с. Кудринці Хмельницького району Хмельницької області, рухаючись зі сторони м. Хмельницького в напрямку м. Тернопіль, перебуваючи в зоні дії дорожнього знаку 1.3.1 «декілька поворотів» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), в порушення вимог п.п. 10.1, 14.6 г ПДР перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та, перебуваючи у місці з обмеженою оглядовістю, де обгін заборонено, з метою виконання обгону попутного автомобіля перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР, яку перетинати забороняється, та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні знаходилася ОСОБА_10 .
Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: - саден 2-го пальця лівої кисті, бокової поверхні живота зліва, передньої поверхні лівого колінного суглоба, крововиливів грудної клітини та правого колінного суглоба, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають; - закритої внутрішньочерепної травми (садна підборіддя, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка), закритої тупої травми хребта (розрив між хребцевого з`єднання між черепом та 1-м шийним хребцем із здавленням спинного мозку), які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Від отриманих травм ОСОБА_10 померла на місці події.
Водій автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-лицевої травми з наскрізною раною м`яких тканин підборіддя, підвивихом передніх (фронтальних) зубів верхньої та нижньої щелеп, травматичного періодонтиту (запального процесу апарату, що утримує зуби в лунках) 2,3-го зубів нижньої щелепи справа, поверхневої рани м`яких тканин лівого колінного суглобу, рани м`яких тканин правого колінного суглобу, крововиливів і набряку м`яких тканин обличчя (в тому числі під шкіру повік лівого ока), переломів бокової стінки лівої орбіти, бокової та передньої стінок лівої гайморової пазухи без суттєвого зміщення уламків, струсу головного мозку, закритого перелому даху лівої кульшової западини тазу з центральним вивихом лівого стегна, закритого перелому лівої здухвинної кістки тазу зі зміщенням уламків, уламкового перелому наколінника правого колінного суглобу з розходженням уламків, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Ці наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_9 порушеннями вимог п.п. 10.1, 14.6 г та дорожньої розмітки 1.1. ПДР, згідно з якими: перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1); обгін заборонено на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю (п. 14.6 г); вузьку суцільну лінію, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, перетинати забороняється (дорожня розмітка 1.1).
За порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_9 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що дійсно у вищевказаний час він, керуючи автомобілем «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 246 км автодороги М-12 "Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка", неподалік с. Кудринці Хмельницького району Хмельницької області, рухаючись зі сторони м. Хмельницького в напрямку м. Тернопіль, перебуваючи в зоні дії дорожнього знаку 1.3.1 «декілька поворотів», перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та, перебуваючи у місці з обмеженою оглядовістю, де обгін заборонено, з метою виконання обгону попутного автомобіля перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР, та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні знаходилася ОСОБА_10 . Внаслідок зіткнення остання від отриманих травм померла на місці події, а водій ОСОБА_11 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт виїзду у вищевказаних місці та час автомобіля «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на його смугу руху (зустрічну для ОСОБА_9 ), де відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, в якому на передньому пасажирському сидінні знаходилася ОСОБА_10 . Внаслідок зіткнення остання від отриманих травм померла на місці події, а він отримав тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_12 показав, що 11 вересня 2016 року йому стало відомо про дорожньо-транспортну пригоду, під час якої загинула його дружина ОСОБА_10 , та він виїжджав на місце події, де відбулося зіткнення автомобілів.
Місце зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення, а також дорожня обстановка зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі та фотоілюстраціях до цього протоколу, а пошкодження автомобілів - у протоколах огляду транспортних засобів та фототаблиці до нього (т. 1 а.с. 154-161, 168-169). Так, зокрема, за даними цих протоколів зіткнення автомобілів відбулося на 246 км + 900 м автодороги М-12 "Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка", неподалік с. Кудринці Хмельницького району Хмельницької області, на смузі руху автомобіля «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Погодні умови - світла пора доби, дорожнє покриття асфальтобетон, сухе, наявні дорожній знак 1.3.1 «декілька поворотів» та дорожня розмітка 1.1. Після зіткнення автомобілі «Opel Vectra» та «ВАЗ 2106» розташовані на лівій смузі руху, наявні сліди гальмування та пошкодження обох, на узбіччі неподалік автомобіля «ВАЗ 2106» знаходилося тіло потерпілої ОСОБА_10 .
За даними висновку судово-медичної експертизи № 484 у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: - саден 2-го пальця лівої кисті, бокової поверхні живота зліва, передньої поверхні лівого колінного суглоба, крововиливів грудної клітини та правого колінного суглоба, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають; - закритої внутрішньочерепної травми (садна підборіддя, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка), закритої тупої травми хребта (розрив між хребцевого з`єднання між черепом та 1-м шийним хребцем із здавленням спинного мозку), які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі конструкційні частини салону автомобіля, під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок травми голови (крововилив під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка) та хребта (розрив між хребцевого з`єднання між черепом та 1-м шийним хребцем із здавленням спинного мозку) (т. 1 а.с. 172-173).
Згідно з висновком первинної № 1459 та додаткової 1472 судово-медичних експертиз у ОСОБА_5 виявлена поєднана травма голови, тазу, нижніх кінцівок з тілесними ушкодженнями у вигляді наскрізної рани м`яких тканин підборіддя, підвивихом передніх (фронтальних) зубів верхньої та нижньої щелеп, травматичного періодонтиту (запального процесу апарату, що утримує зуби в лунках) 2,3-го зубів нижньої щелепи справа, поверхневої рани м`яких тканин лівого колінного суглобу, рани м`яких тканин правого колінного суглобу, крововиливів і набряку м`яких тканин обличчя (в тому числі під шкіру повік лівого ока), переломів бокової стінки лівої орбіти, бокової та передньої стінок лівої гайморової пазухи без суттєвого зміщення уламків, струсу головного мозку, закритого перелому даху лівої кульшової западини тазу з центральним вивихом лівого стегна, закритого перелому лівої здухвинної кістки тазу зі зміщенням уламків, уламкового перелому наколінника правого колінного суглобу з розходженням уламків.
Зазначені вище тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів за механізмами «удар-деформація» (переломи, вивих), «удар» (підвивихи зубів), «удар-розтягнення-розрив» (рани), «удар» (струс головного мозку), «удар-тертя» чи «удар-розтягнення-надрив» (поверхнева рана), «удар» (крововиливи та набряк м`яких тканин), про що свідчать характер і локалізація даних ушкоджень.
Черепно-лицева травма з наскрізною раною м`яких тканин підборіддя, підвивихами фронтальних зубів, травматичним періодонтитом 2,3-го зубів нижньої щелепи справа, крововиливами та набряком м`яких тканин обличчя (в тому числі під шкіру повік лівого ока), переломом бокової стінки лівої орбіти з переломом бокової та передньої стінок лівої гайморової пазухи без суттєвого зміщення уламків, струсом головного мозку; поверхнева рана м`яких тканин лівого колінного суглобу, рана м`яких тканин правого колінного суглобу, закритий перелом даху лівої кульшової западини тазу з центральним вивихом лівого стегна, закритий перелом основи лівої здухвинної кістки тазу зі зміщенням уламків, уламковий перелом наколінника правого колінного суглобу з розходженням уламків за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого не виключають можливості їх утворення під час ДТП 11.09.2016 р. за вищевказаних обставин - зустрічному зіткненні двох автомобілів, за кермом одного з яких перебував потерпілий ОСОБА_5 (т. 1 а.с.178-180, т. 2 а.с. 67-70).
Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи № 398 А від 15.12.2016 р. зіткнення між транспортними засобами «Opel Vectra» та «ВАЗ 2106» могло відбутись на межі смуги руху в напрямку м. Хмельницького та прилеглого до неї узбіччя, тобто на межі смуги руху автомобіля «ВАЗ 2106» та прилеглого до неї узбіччя. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Opel Vectra» ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 14.6 г та вимог лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР, а водій автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_5 відповідно до вимог п. 12.3 ПДР. При заданих слідством обставинах пригоди, водій автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Opel Vectra», шляхом своєчасного застосування гальмування, з моменту виникнення йому небезпеки для руху, вказаного у вихідних даних. З урахуванням результатів вирішення попередніх запитань, з технічної точки зору до виникнення даної ДТП призвели дії водія автомобіля «Opel Vectra» ОСОБА_9 , пов`язані із виїздом на зустрічну смугу руху за таких заданих обставин, при яких водій зустрічного автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_5 був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_9 є особою молодого віку, характеризується позитивно, має сім`ю, на утриманні двох малолітніх дітей, вчинив тяжкий, проте необережний злочин, в стані сп`яніння не перебував.
Він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, добровільно повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілому ОСОБА_6 та частково потерпілому ОСОБА_5 , що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у мінімальному розмірі. Враховуючи наслідки, які настали внаслідок скоєного обвинуваченим злочину, тому останьому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, ОСОБА_9 вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII має двох дітей, яким не виповнилося 18 років (дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), відносно яких батьківських прав не позбавлений, а тому він підпадає під дію ст. 1 п. «в» вказаного Закону та підлягає звільненню від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі. Також суд вважає за можливе у відповідності до ст. 15 вказаного Закону звільнити ОСОБА_9 і від відбування призначеного йому додаткового покарання, враховуючи при цьому, що на позбавленні останнього права керувати транспортними засобами ніхто із учасників судового розгляду не наполягав та фактично про це не заявляв. Сам ОСОБА_9 в судовому засіданні дав згоду на застосування до нього амністії (заявив відповідне клопотання). Визначені Законами України «Про амністію у 2016 році» (ст. 9) та «Про застосування амністії в Україні» (ст. 4) заборони до застосування амністії відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_9 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Також суд вважає, що окрім вказаної матеріальної шкоди, вчиненням злочину, спричиненими тілесними ушкодженнями та завданням фізичного болю потерпілому ОСОБА_5 завдано і моральної шкоди, оскільки останній переніс фізичний біль і душевні страждання, що також змінило звичний спосіб його життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. Потерпілий певний час лікувався, переживав за своє здоров`я, не міг вести повноцінний спосіб життя, позбавлений можливості використовувати пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб, відчував дискомфорт і незручності, через що вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачав власний час в зв`язку із зверненням за допомогою до експертів для визначення розміру завданих матеріальних збитків.
На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наслідків, що настали, понесених потерпілим моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 75 000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний і моральний стан потерпілого, є достатньою та справедливою сатисфакцією.
Цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки автомобіля «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 на момент скоєння ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - двісті тисяч гривень, за шкоду, заподіяну майну - сто тисяч гривень та франшизою - нуль гривень (т. 1 а.с. 133).
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди. За змістом ст.ст. 22, 23 цього ж Кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками зокрема є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна; моральна шкода відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом ст.ст. 1187, 1188 цього ж Кодексу джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
У відповідності до ст.ст. 1194, 1195 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі ЗУ Про ОСЦВ) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
В силу ст.ст. 24, 29 ЗУ Про ОСЦВ у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Враховуючи вищенаведені досліджені судом докази та положення норм чинного законодавства України суд відхиляє заперечення проти позову цивільного відповідача - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази: автомобіль «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід повернути ОСОБА_9 за належністю (т. 1 а.с. 165); причеп SHZK, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , слід повернути ОСОБА_5 за належністю (т. 1 а.с. 166); належний ОСОБА_15 автомобіль «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 165), слід повернути особі, у законному володінні та користуванні якої він знаходився, а саме ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 103).
Процесуальні витрати по справі за проведення дактилоскопічної експертизи згідно зі ст. 124 цього ж Кодексу слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого запобіжний захід останньому, до набрання вироком чинності, слід залишити попередній особисте зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.ст. 1 п. «в», 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного основного і додаткового покарання.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_5 :
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної лікарні Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок кримінального правопорушення залишити без задоволення.
-автомобіль «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на майданчик тимчасового утримання Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_9 за належністю;
-належний ОСОБА_15 автомобіль «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на майданчик тимчасового утримання Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_5 ;
-причеп SHZK, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на майданчик тимчасового утримання Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_5 за належністю.
Накладені на автомобілі «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та причеп SHZK, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , арешти скасувати.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 60 коп. процесуальних витрат.
Запобіжний захід ОСОБА_9 , до набрання вироком чинності, залишити попередній особисте зобов`язання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: