ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3292/18

06 грудня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, м.Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000568 від 16 листопада 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукли Маневицького району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, із середньо-професійною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом осіб рядового складу, навідника кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб рядового складу та проходячи військову службу на посаді навідника кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, 12 червня 2018 року близько 09 год. 00 хв. без будь-яких поважних причин самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) з метою назавжди ухилитись від військової служби.

У подальшому, 16 листопада 2018 року близько 13 год. 30 хв. солдат ОСОБА_3 добровільно з`явився у військову прокуратуру Рівненського гарнізону ( АДРЕСА_3 ), а вільний від військової служби час з 12 червня 2018 року проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає встановленим, що 12 червня 2018 року о 9 год. 00 хв. ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 408 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та вчинення ним злочину вперше.

Враховуючи наявні пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів може бути умовне покарання і рахує за можливе застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст.75,76, 408 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Покласти нагляд за засудженим на командира військової частини, а у випадку звільнення з військової служби на органи з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1