Справа №127/432/18
Провадження №1-кп/127/743/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2013 р. за № 000316 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона як директор приватного підприємства "Єлев" (далі - ПП "Єлев") 18.03.2009 року, точний час слідством не встановлено, перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: м. Вінниця, вул. Примакова, 23, уклала з ОСОБА_5 договір № 431 найму (оренди) з правом викупу транспортного засобу ЗИЛ 133 ГЯ КС 3575 А 1988 року випуску, типу "автокран до 10 Т-С", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у відповідності до якого ОСОБА_3 щомісячно зобов`язувалася сплачувати орендну плату за користування автомобілем в розмірі 18 000 гривень протягом 24 місяців. Після чого ОСОБА_3 , достовірно усвідомлюючи суспільну небезпеку та негативні наслідки своїх протиправних дій, діючи умисно, всупереч умовам договору № 431 від 18.03.2009 року, достовірно знаючи, що відповідно до ст. 3 статуту ПП "Єлев" директор підприємства несе особисту відповідальність за виконання покладених на нього завдань, діючи одноособово, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне використання чужого майна, у період з березня по червень 2009 року, точну дату і час слідством не встановлено, на підставі усної домовленості із невстановленою слідством особою, всупереч п.п. 5 п. 13 договору оренди № 431, згідно якого ОСОБА_3 не мала права відчужувати майно ОСОБА_5 без його згоди, не повідомляючи про це власника ОСОБА_5 , передала автомобіль ЗИЛ 133 ГЯ КС 3575 А 1988 року випуску, типу "автокран до 10 Т-С", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , невстановленій слідством особі. Таким чином, ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 214 122 грн. 00 коп.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 192 КК України, як заподіяння майнової шкоди у великих розмірах шляхом зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_3 . Просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та звільнити її від кримінальної відповідальності. Зазначив, що наявні законні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Зокрема, ОСОБА_3 вчинила злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з дня вчинення злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України для звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. ОСОБА_3 зрозумілі наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України і вона не заперечує проти цього.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що суть пред`явленого обвинувачення їй зрозуміла, свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнає. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України їй зрозумілі. Просить клопотання захисника задовольнити та звільнити її від кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , позицію якого підтримав потерпілий, заперечив проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої, оскільки вважає, що дії обвинуваченої органом досудового розслідування кваліфіковані не вірно, підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченої немає.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 при вирішенні даного клопотання захисника обвинуваченої покладається на розсуд суду.

Дослідивши клопотання захисника обвинуваченої та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін судового провадження, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Частинами 1, 4 ст. 286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 192 КК України відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, оскільки санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона, достовірно усвідомлюючи суспільну небезпеку та негативні наслідки своїх протиправних дій, діючи умисно, всупереч умовам договору № 431 від 18.03.2009 року, достовірно знаючи, що відповідно до ст. 3 статуту ПП "Єлев" директор підприємства несе особисту відповідальність за виконання покладених на нього завдань, діючи одноособово, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне використання чужого майна, у період з березня по червень 2009 року, точну дату і час слідством не встановлено, на підставі усної домовленості із невстановленою слідством особою, всупереч п.п. 5 п. 13 договору оренди № 431, згідно якого ОСОБА_3 не мала права відчужувати майно ОСОБА_5 без його згоди, не повідомляючи про це власника ОСОБА_5 , передала автомобіль ЗИЛ 133 ГЯ КС 3575 А 1988 року випуску, типу "автокран до 10 Т-С", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , невстановленій слідством особі. Таким чином, ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 214 122 грн. 00 коп.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 192 КК України, як заподіяння майнової шкоди у великих розмірах шляхом зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Вказані вище обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, минуло понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України,

Судом також встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_3 суть пред`явленого обвинувачення зрозуміла, свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення вона визнає, розуміє свої права, визначені ч. ч. 2-3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, з часу вчинення злочину минуло понад три роки.
Даних про переривання чи зупинення строків давності до суду не надано.

Частиною 3 статті 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченої слід задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.
Щодо наявності речових доказів та щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження, доказів до суду не надано.
Що стосується процесуальних витрат на залучення експерта, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Оскільки в даному випадку обвинувачена звільняється від кримінальної відповідальності, тому процесуальні витрати стягненню з обвинуваченої не підлягають. Враховуючи викладене, процесуальні витрати на залучення експертів слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284 - 288, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 Кримінального кодексу України від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2013 р. за № 000316 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 Кримінального кодексу України - закрити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя