Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/2509/18
Провадження № 1-кп/572/323/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни кримінальне провадження № 0000421 від 16.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , 14 квітня 2018 року приблизно о 21 год 00 хв., знаходячись на території Чудельської сільської ради, що по вул. Миру, в с. Чудель Сарненського району Рівненської області, під час суперечки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки в область обличчя та один удар головою в область обличчя, внаслідок чого останній впав на землю на праву руку. Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа із подряпиною спинки носа та суцільним синцем цієї ділянки, лівої половини обличчя, перелому кісток носа, струсу головного мозку, синця верхньої губи зліва, садна зовнішньої поверхні правого ліктьового суглобу, які в своїй сукупності, згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст.125 КК України визнав частково, показав суду, що він зателефонував до ОСОБА_5 14.04.2018 р. в денну пору доби та сказав, що їм потрібно зустрітися. Ввечері, приблизно о 21.00 год. ОСОБА_4 перебував в магазині, куди під`їхав ОСОБА_5 . Вони стали розмовляти та ОСОБА_4 сказав ОСОБА_5 , що він неправильно зробив біля моста з`їзд. Розпочалася суперечка, яка переросла у сварку та ОСОБА_4 не витримав і вдарив ОСОБА_5 кулаком в обличчя, від чого останній не впав, а сперся на ліву руку та сказав ОСОБА_4 , що даремно він це зробив і що він ОСОБА_4 цього не пробачить ніколи. Обвинувачений суду також пояснив, що удару головою ОСОБА_6 не наносив, а вдарив його тільки один раз кулаком в обличчя.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 14.04.2018 р. він під`їхав до магазину ОСОБА_4 . Зайшовши в магазин, він побачив, що там вже був ОСОБА_4 . За столом були також інші люди. Почалася бесіда між ним та ОСОБА_4 за столом , яка переросла в суперечку. ОСОБА_4 пив пиво. Хлопці, які сиділи за столом запропонували піти ближче до Чудельської сільської ради, яка знаходиться за адресою с. Чудель вул. Миру,1, Сарненського району Рівненської області, поговорити, щоб не заважати відвідувачам даного магазину, які там знаходились. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші хлопці, які були разом з ними пішли на територію сільської ради, та стали розмовляти. Розмова була проте, що ОСОБА_5 має якісь претензії до ОСОБА_4 через те що розпочалося виробництво деревного вугілля за селом с. Чудель, недалеко від вулиці Східної. Дим іде на ту місцевість, де проживає ОСОБА_5 . Його сусіди почали збирати підписи та звернулися до нього, щоб він зайнявся цією справою, проте він їм відмовив, пославшись на те що має хвору дружину і обмаль часу. Була написана заява з даного приводу до сільського голови. ОСОБА_5 суду пояснив, що вважає, що ОСОБА_4 напевно вирішив, що це ОСОБА_5 був причетний до організації написання даної заяви. ОСОБА_5 суду пояснив, що саме про це велася розмова з ОСОБА_4 , який був в стані алкогольного сп`яніння, яка перейшла у сварку і ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 удар від якого потерпілий впав, а коли піднявся, то сказав ОСОБА_4 , що він цього ОСОБА_4 не подарує та пішов. ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_5 біля магазину та ображаючи його людську гідність, запитавши в ОСОБА_5 чи ще мало він йому дав, наніс ще удари від який ОСОБА_5 впав, а ОСОБА_4 вхопив його за руки. Після чого до ОСОБА_4 підбіг його син та запобіг нанесенню ударів ОСОБА_5 , сказавши, щоб ОСОБА_4 не бив більше ОСОБА_5 , оскільки багато людей це побачить.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 14.04.2018 р. зібралися всі небайдужі особи разом, так як були різні питання по господарській діяльності оскільки всі являлися депутатами. Збиралися на обговорення питання, які виникли у зв`язку з господарською діяльністю ОСОБА_5 і ОСОБА_4 . Між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 виникла суперечка у формі дискусії. Згодом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали серйозно сваритися. Свідок ОСОБА_7 повідомив суд, що чув, як обвинувачений говорив, що вже досить сваритися, щоб помовчали всі, проте суперечка не припинялася. Свідок ОСОБА_7 бачив як ОСОБА_4 наносив один удар ОСОБА_5 , після чого всі розійшлися.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що ввечері 14.04.2018 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 зустрілися біля магазину і трохи на підвищених тонах розпочали розмову по господарських питаннях с. Чудель Сарненського районуРівненської області. Після чого перейшли на територію Чудельської сільської ради. Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що бачив, як під час суперечки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , був нанесений один удар, проте хто саме наніс цей удар він не може сказати, так як було темно, після чого всі розійшлися.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

З висновку судово-медичної експертизи по медичним документах №88 від 18.04.2018 року вбачається, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа, лівої половини обличчя, перелому кісток носа, струсу головного мозку. Синця Верхньої губи зліва. Садна зовнішньої поверхні правого ліктьового суглобу. Вказані ушкодження виникли внаслідок не менше, як трьох травматичних (ударних) дій тупим предметом з обмеженою поверхнею. Суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто доказів спричинення потерпілому саме обвинуваченим легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я, а тому дії підсудного слід перекваліфікувати із ст. 125 ч. 2 КК України на ст. 125 ч.1 КК України. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку , що винність обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст.125 ч. 1 КК України доведена повністю і його діяння слід кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України, так як він вчинив умисне нанесення легких тілесних ушкоджень. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 не викликають жодних сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки узгоджуються з показаннями свідків допитаних в судовому засіданні. Наведене свідчить про повну доведеність вини підсудного у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, які у суду не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, а його умисні дії, які виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є злочином невеликої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий (а.п. 62), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.65-66), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.63).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 визначені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно. Суд приймає до уваги також те, що ОСОБА_4 , визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, надав показання, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які були логічними, послідовними і незмінними, що свідчить про його небайдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, тому враховуючи всі обставинами справи, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У справі потерпілим подано цивільний позов, відповідно до вимог якого заявник просить стягнути із обвинуваченого на його користь 896 гривень майнової шкоди та 10000 гривень моральної.
Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов слід задоволити частково.
У розумінні ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим права фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи і розмір такої повинен підтверджуватися відповідними доказами.
Із врахуванням обставин, що позивачем не доведено розмір майнової шкоди, визначений ним у сумі 896 гривень, тобто не надано суду доказів на підтвердження такої, відповідно на думку суду, така вимога не підлягає до задоволення, зокрема наданий квиток на проїзд не може братися судом до уваги оскільки є незрозумілим ким цей квиток був придбаний, ким він був використаний та з якою метою. Також Рахунок №349-с від 16.04.2018 р. на суму 750 грн. є не підписаний ні директором ні головним бухгалтером ТОВ ДЦ РАМ та не містить відомостей про те, що потерпілим було оплачено вказані кошти. Тому в частині стягнення з обвинуваченого майнової шкоди на користь потерпілого слід відмовити.
Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4).
Моральна шкода полягає, окрім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
При визначенні розміру компенсації моральної шкоди, суд приймає до уваги наявність у потерпілого ОСОБА_5 тривалого фізичного болю, а також наявність у того душевних страждань із-за неможливості значний проміжок часу, в результаті спричиненої злочином травми, повернутися до звичайного ритму життя.
Поряд з цим, розмір моральної шкоди суд вважає необґрунтовано завищеним, відповідно такий слід зменшити до 3000 гривень, що буде адекватним спричиненій шкоді.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались. Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1