Справа № 727/7831/18
Провадження № 1-кп/727/37/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: Головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4

за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці справу з обвинувальним актом, за кримінальним провадженнями за №0001458 від 30.06.2018р по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Великий Кучурів,Сторожинецького району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого в силу вимог ст.. 89 КК України, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 29.06.2018р. біля 16 год. 00 хв., під час проїзду в міському маршрутному тролейбусі № 3 загального користування для перевезення пасажирів, під`їжджаючи до зупинки «Парк ім. Т.Шевченка», що по вул. Головна м. Чернівці, діючи таємно, умисно, протиправно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, із правої кишені курки потерпілого ОСОБА_4 , викрав шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 500 гривень, в якому знаходились: грошові коштів сумі 530 гривень, студентський квиток серії НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я - ОСОБА_4 та банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1030 гривень.

В судовому засіданні, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладеної 05.03. 2019 року.

При розгляді вищенаведеної угоди, в порядку вимог ст. 474 КПК України, установлено, що угода між потерпілою стороною і обвинуваченим 05.03.2019 року, укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, на умовах того, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин наведених вище; розкаявся у скоєному злочині; шкоду завдану потерпілому в повному обсязі відшкодував. Сторони угоди погодились із кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України та узгодили до призначення покарання останньому у виді арешту строком на шість місяців.

На момент підписання 05.03.2019р. угоди про примирення потерпілий та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і в засіданні та підтверджено сторонами угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 при дачі показів в судовому засіданні повністю визнав вину, не заперечував що 29.06.2018р. після обіденний час він під час проїзду в міському маршрутному тролейбусі № 3, під`їжджаючи в районі зупинки «Парк ім. Т.Шевченка», що по вул. Головна м. Чернівці, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, із кишені курки потерпілого, викрав гаманець де були грошові кошти біля 500 грн. і документи, картки, які точне не пам`ятає. В наданих показах пояснив, що повністю розрахувався з потерпілим, який до нього претензій матеріального і морального характери не має.

Також, обвинувачений, відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився із тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вказане вище кримінальне правопорушення (крім випадку невиконання обвинуваченим умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

В засіданні також було установлено, що обвинувачений розуміє, що у разі невиконання ним угоди від 05.03.2019 року про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку і вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання ним угоди від 05.03.2019 року є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 , будучи приведеним до присяги, в судовому засіданні надав покази про те, що 29.06.2018 року о 16 год. 00 хв., він їхав із другом, з навчання додому в маршрутному тролейбусі № 3; біля нього знаходився чоловік, у якому в залі суду впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 , та біля зупинки «Парк ім. Т.Шевченка», що по вул. Головна м. Чернівці, він з другом вийшов і побачив що в нього відсутній гаманець. Пояснив, що в гаманці були документи студентський квиток, картки посвідчення пенсійне та гроші в сумі 530 грн., всього йому було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1030 гривень.

В судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_5 підтвердили факт примирення між собою, просять затвердити укладену 05.03.2019 між ними угоду та призначити погоджену міру покарання обвинуваченому за ст. 185 ч.2 КК України у виді арешту строком на шість місяців.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 2 КК України та не заперечив узгоджену сторонами угоди міру покарання. Судом, з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілої, що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України. Укладення 05.03.2019 року угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично сторонами угоди було підтверджено і в судовому засіданні; угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим від 05.03.2019 року відповідає вимогам закону та змісту, в рамках ст. 471 КПК України. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення суд вірно кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно і вважає, що вона не підлягає іншій кваліфікації, у тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, досліджені матеріали кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, а саме що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу вимог ст.89 КК України являється на даний час не судимий, відшкодував шкоду потерпілій, відсутність претензій матеріальної морального характеру з боку потерпілого; на обліках в психіатричній лікарні не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, сприяв органу як досудового розслідування так і під судового розгляду справи у розкритті кримінального правопорушення, не працює офіційно, має постійне зареєстроване місце проживання за яким задовільно характеризується. При цьому, судом враховуються умови угоди про примирення, укладеної 05.03.2019 року між потерпілим та обвинуваченим та узгоджена сторонами угоди міра покарання.

Обставинами, в силу вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування потерпілому завданої злочином матеріальних збитків. Обставин, що згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі узгодженої 05.03.2019 року сторонами угоди, міри покарання суд вважає, що слід призначити ОСОБА_5 , з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особи, узгоджену сторонами угоди міру покарання, яке буде для обвинуваченого необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідати принципу необхідності і достатності для його виправлення, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, якою визначено, що «…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно закону, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...».

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Речові докази підлягаю вирішенню в порядку вимог ст.100 КПК України; процесуальні витрати на залучення експерта по справі відсутні. Заходи кримінального забезпечення до обвинуваченого не застосувалися. Суд вважає, що відсутні підстави і ризики до застосування щодо ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили міри запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 318, 337, 345, 350 468, 471, 473- 476 КПК України, суд УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 05.03..2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим за ст. 185 ч.2 КК України - ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому за даною нормою закону, покарання у вигляді арешту, строком на шість місяців.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 . До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу до засудженого ОСОБА_5 не застосовувати.

Речовий доказ за постановою слідчого (а.с. к.п. 15) від 02.07. 2018 року студентський квиток, посвідчення водія серії НОМЕР_2 , пенсійну банківську картку «Ощадбанк», які були передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_4 повернути останньому за належністю.

Речовий доказ за постановою слідчого (а.с. к.п. 15) від 02.07. 2018 року ДВД диск з записами камер спостереження в магазині «Жабка» що по вул.. Головній, 96 м. Чернівці - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; стороною обвинувачення - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1