Дата документу 21.03.2019 Справа № 320/5012/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/5012/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 21-з/807/11/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія: ст. 536 КПК України
У Х В А Л А

про повернення клопотання

21 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши клопотання засудженого ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року в частині призначеного покарання було скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, строк відбування покарання постановлено рахувати з дня фактичного затримання засудженого.

19 березня 2019 року до Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про відстрочку виконання вказаного вироку Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року.

В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_3 посилається на те, що його мати є інвалідом, не може пересуватися самостійно та потребує догляду, що підтверджується довідкою з лікарні.

Крім того, він має цивільну дружину, з якою проживає разом більше 5 років та має спільну з нею дитину, якій на теперішній час лише 9 місяців.

Також просить врахувати той факт, що в день його затримання він добровільно з`явився до відділення поліції, а під час перебування у слідчому ізоляторі він характеризувався виключно позитивно, мав одне заохочення, стягнень не мав.

З урахуванням викладеного вважає, що у зв`язку з погіршенням його сімейного становища та наявністю пом`якшуючих обставин, є всі підстави для задоволення його клопотання про відстрочку виконання вироку на 1 рік.

Перевіривши клопотання засудженого на відповідність вимогам закону, суддя-доповідач приходить до наступного висновку.

Положення п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України прямо не вказують на те, що клопотання про відстрочку виконання вироку має розглядатися апеляційним судом у випадку ухвалення ним вироку за результатами апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції.

За наведених обставин, суду апеляційної інстанції належить керуватись положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, до яких зокрема належать верховенство права, законність та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.

Виниклі в даному випадку правовідносини пов`язані з виконанням судового рішення та стосуються порядку вирішення судом питань, які при цьому виникають.

Чинним кримінальним процесуальним законом порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, який набрав законної сили, регламентується розділом 8 КПК України.

Запорізький апеляційний суд при винесенні рішення у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_3 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 1 ст. 418 КПК України, скасував вирок суду першої інстанції лише в частині призначеного покарання, а саме в частині необґрунтованого застосування ст.ст. 75, 76 КК України та постановив свій вирок у зв`язку з неправильним звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання.

При цьому, вирок суду першої інстанції в частині, що стосується фактичних обставин кримінального провадження, наявності в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину та інших обставин, окрім зазначених вище, був залишений без змін.

Крім того, розгляд відповідного клопотання судом апеляційної інстанції позбавляє особу, яка з ним звернулась, права на апеляційне оскарження рішення суду, яке передбачене ч. 5 ст. 539 КПК України.

Отже, з урахуванням положення ч. 6 ст. 537 КПК України, з метою надання можливості апеляційного оскарження судового рішення, суддя-доповідач приходить до висновку, що клопотання про відстрочку виконання вироку повинно розглядатись місцевим судом, який ухвалив вирок, оскільки саме суд першої інстанції встановив фактичні обставини кримінально провадження та інші обставини, які судом апеляційної інстанції не переглядались.

Таким чином, суддя-доповідач вважає за необхідне повернути клопотання засудженого про відстрочку виконання вироку для звернення до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 399, 536, 537, 539 КПК України, суддя-доповідач, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, разом із усіма доданим до нього матеріалами повернути особі, яка його подала засудженому ОСОБА_3 .

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 право звернення з цим клопотанням до суду першої інстанції, який ухвалив вирок, тобто до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її постановлення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_2