Справа № 745/415/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/92/19
Категорія - ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000065 від 02 квітня 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2018 року, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, інваліда 3 групи, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_10 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України на 3 місяці арешту.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_10 31 березня 2018 року, близько 12 години, перебуваючи за місцем проживання у буд., АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з братом ОСОБА_11 , діючи з умислом на нанесення тілесних ушкоджень, використовуючи сокиру, утримуючи її у лівій руці та сидячи на стільці, з прикладенням незначної сили, умисно завдав три удари ріжучою кромкою робочої частини сокири в область голови ОСОБА_10 , який сидів на підлозі біля нього, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці чола посередині та в ділянці чола справа, які згідно висновку експерта №42 від 11 квітня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ОСОБА_10 наніс три удари в життєво важливу частину тіла в голову потерпілого, ріжучою кромкою сокири. З огляду на знаряддя злочину, механізм заподіяння тілесних ушкоджень та частину тіла, куди завдавались поранення сокирою, прокурор вважає, що обвинувачений мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілого.

Звертає увагу, що свій умисел обвинувачений не довів до кінця не з власної волі, а через свій фізичний стан та супротив з боку потерпілого, який вихопив сокиру, попередивши тим самим тяжкі наслідки у вигляді власної смерті. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Під час судового розгляду було встановлено, що між обвинуваченим та потерпілим і раніше виникали сварки, мав місце випадок, коли ОСОБА_10 завдав удару ножом в грудну клітину ОСОБА_10 . У кутку кімнати, окрім сокири, стояли й інші предмети, але обвинувачений, не зваживши на слабкість руки, вхопив саме сокиру, яка є найбільш підходящим предметом для реалізації умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_10 . Свої дії винний припинив після того, як потерпілий вихопив сокиру з його рук.

Після нанесення ударів ОСОБА_10 не надав допомоги потерпілому, хоча не заперечував, що бачив у останнього кров, але маючи реальну можливість допомогти, не викликав швидкої допомоги і не надав такої допомоги самостійно.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, вказував на необґрунтованість судового рішення та вважав перекваліфікацію дій винного безпідставною, потерпілого ОСОБА_10 , який заперечував проти доводів сторони обвинувачення, вказуючи, що першим розпочав конфлікт, словесно, в тому числі і нецензурними словами дістав рідного брата, за що отримав два удари, з братом помирились і він відмовляється від обвинувачення, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, які не погодились з доводами прокурора, вказуючи на відсутність умислу на убивство і неможливість його вчинення через стан здоров`я, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження між рідними братами ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , які проживають однією сім`єю, 31 березня 2018 року виникла побутова сварка, під час якої з боку потерпілого лунала нецензурна лайка. Коли потерпілий зіштовхнув обвинуваченого зі стільця, той у кутку кімнати серед інших предметів (віника, кочерги) схопив сокиру та лівою рукою завдав братові три удари зверху в область голови. Після того, як побачив кров, випустив сокиру з рук і потерпілий її забрав.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснював, що удари брат завдавав без прикладення сили, швидка допомога доставила його до лікарні, де йому надали медичну допомогу та відпустили додому.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив, що не збирався убивати рідного брата, після сварки взяв сокиру та лівою рукою тричі ударив по голові, побачивши кров, випустив з рук сокиру. Права рука у нього майже не функціонує, а ліва є слабкою.

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що він прийшов у будинок братів, коли приїхала швидка допомога. Обидва брати перебували у стані алкогольного сп`яніння. Раніше між ними також виникали бійки.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №42 від 11 квітня 2018 року у потерпілого ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці чола посередині та в ділянці чола справа (2 штуки), що могли утворитись від дії предмету, що має ріжучу поверхню та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Усі рани поверхневі, пов`язані з пошкодженням шкіри голови.

Замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий умисел не встановлений, замах на вбивство відсутній, а вчинене належить кваліфікувати за наслідками, що настали.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

У даному випадку ОСОБА_10 завдавав ударів сокирою в область голови свого брата, сидячи на стільці, сокиру випустив з рук, після того як побачив кров. Нанесення тілесних ушкоджень не супроводжувалось погрозами позбавити життя, а тому судити про наявність умислу на вбивство, суд першої інстанції не мав жодних правових підстав.

Незважаючи на те, що удари були завдані потерпілому в життєво-важливий орган -голову, небезпечним знаряддям - сокирою, проте сила удару була невеликою, а рани поверховими, не пошкодили кісток черепу, потерпілий сам викликав швидку допомогу, а після отримання медичної допомоги в умовах лікарні був відправлений додому, на стаціонарному лікуванні не перебував.

Обидва брати зловживають спиртними напоями, завдання тілесних ушкоджень виникло на побутовому ґрунті, коли один брат зіштовхнув іншого зі стільця, той, що упав, першим, що потрапило під руку, завдав ударів по голові.

І обвинувачений, і потерпілий пересуваються за допомогою милиць, які в наявності одні на двох осіб. Крім того у обвинуваченого після перенесеного інсульту майже не функціонує права рука і порушення мови. Потерпілий суду апеляційної інстанції заявив, що брат не бажав йому смерті і в силу стану свого здоров`я не міг заподіяти йому серйозної шкоди життю чи здоров`ю.

Отже, висновки суду про відсутність умислу у обвинуваченого ОСОБА_10 на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 , відповідають фактичним обставинам справи, зібраним стороною обвинувачення доказам, та вірно розцінені судом як заподіяння легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_10 відмовився від обвинувачення свого рідного брата ОСОБА_10 за ч. 2 ст.125 КК України у зв`язку з примиренням та просив закрити провадження по справі.

За правилами ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває провадження.

Відмова потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, до якого віднесений злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, тягне скасування обвинувального вироку та закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 417, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2018 року щодо ОСОБА_10 скасувати, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_11 від обвинувачення.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15