КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1224/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 3 ст. 187 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Сокальського районного суду Львівської області від 19.10.2011 за ст. ст. 391, 71 КК України до 1 року 1 місяця 1 дня позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Вироком встановлено, що 01.09.2017, приблизно о 19 год., ОСОБА_7 через балкон проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 та, погрожуючи неповнолітньому ОСОБА_9 застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, викрав майно на загальну суму 13 300 грн. Після виходу з квартири ОСОБА_7 , будучи виявленим потерпілим ОСОБА_10 , погрожуючи йому застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, з місця вчинення злочину зник, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_11 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю даного вироку та вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 26.08.2015, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2017, остаточне покарання ОСОБА_7 визначити у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.

На думку прокурора, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 покарання не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки інкримінований ОСОБА_7 злочин вчинено 01.09.2017, тобто під час іспитового строку за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.08.2015 та до ухвалення вироку Дніпровським районним судом м. Києва від 02.11.2017.
На думку апелянта, не застосування судом положень ст. ст. 70, 71 КК України потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Крім того, судом належним чином не враховані дані про особу ОСОБА_7 , зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, не працює, не має стійких соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого та захисника, які просили залишити вирок без зміни, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 187 КК України, доведена дослідженими судом доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги закону України про кримінальну відповідальність,
Покарання призначене із дотримання вимог ст. 50, ст. 65 КК України, відповідає вчиненому та особі обвинуваченого.

Також, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно не застосовано положення ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.08.2015 був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від його відбування з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки.
Протягом іспитового строку вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, за який був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2017. Зазначеним вироком ОСОБА_7 було призначено покарання із урахуванням положень ст. 71 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Цим же вироком його звільнено від вказаного покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України, як особу, яка після вчинення злочину захворіла на іншу тяжку хворобу.
Тобто, як вбачається з вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2017 ОСОБА_7 звільнено від покарань, призначених цим вироком та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.08.2015.

Частина 3 ст. 84 КК України передбачає, що у разі одужання осіб, зазначених у ч.2 ст. 84 КК України, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені ст. 49 або ст. 80 цього Кодексу.
В матеріалах провадження відсутні дані про прийняття рішення щодо видужання ОСОБА_7 та направлення його для відбування покарання, визначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2017. Такі дані не надані прокурором і в ході апеляційного розгляду.
Відповідно до ч.3 ст. 88 КК України особи, засуджені за вироком суду із звільненням від покарання, визнаються такими, що не мають судимості.
Статті 70 та 71 КК України передбачають призначення покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків.
Оскільки ОСОБА_7 звільнений від покарань за вироками Солом`янського районного суду м. Києва від 26.08.2015 та Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2017, він не має судимостей за останніми і не має покарання, ними призначеного.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною, тому вона не підлягає задоволенню, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

__________________ _________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1224/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 3 ст. 187 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Сокальського районного суду Львівської області від 19.10.2011 за ст. ст. 391, 71 КК України до 1 року 1 місяця 1 дня позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголосити 09 квітня 2019 року о 10 годині.

Судді:

__________________ _________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4