У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000111, за апеляційною скаргою прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2018 року відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Луканівка Кривоозерського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 1 700 грн.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 912,54 грн. майнової шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок відносно ОСОБА_6 змінити, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні, оскільки його винесено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню.
Зазначає, що суд не дотримався вимог ст. 2, ч. ч. 1, 3 ст. 337, ст. 370, ч. 3 ст. 374 КПК України та не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню.
Відмічає, що ОСОБА_6 висувалось обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. У такому обсязі обвинувачення знайшло своє підтвердження і в судовому засіданні за результатами судового слідства. Разом з тим, суд, у резолютивній частині вироку, визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, при цьому не навівши у вироку мотивів, з яких дії обвинуваченого перекваліфіковано з ч. 2 ст. 125 КК України, чим вийшов за межі висунутого обвинувачення та погіршив становище особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

13.04.2018 р. близько 16.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли, вчинив сварку з ОСОБА_8 , в ході якої у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 наніс йому один удар в область обличчя, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна обличчя, перелому кісток носу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаного у вироку злочину за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку. Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України, як таємне умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та апелянтом не оспорюються.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, окрім іншого, зазначаються рішення про визнання особи винуватою у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.
Як вбачається із мотивувальної частини вироку, суд визнав ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому досудовим розслідуванням обвинуваченні, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вказане обвинувачення знайшло своє підтвердження й дослідженими судом доказами, при цьому дії ОСОБА_6 судом також кваліфіковані за вказаною статтею.
Разом з тим, в резолютивній частини вироку суд зазначив про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, чим вийшов за межі висунутого обвинувачення, погіршив становище особи, відносно якої здійснювалось кримінальне провадження.
Тобто, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що виразилося незастосуванні закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, доводи прокурора про необхідність зміни вироку та визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а не ч. 2 ст. 122 КК України є вірними, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 1 700 грн.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

_____________________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3