Провадження № 1-кс/761/7164/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 28.02.2019 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч 2. ст. 201 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 28.02.2019 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч 2. ст. 201 КК України, про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 07.03.2019 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 28.02.2019 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч 2. ст. 201 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за сприянням невстановлених осіб організував переміщення запчастин до вогнепальної зброї через митний кордон України із США з прихованням від митного контролю для подальшого збуту на території України.

В свою чергу, ОСОБА_3 до вказаної протиправної діяльності залучив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інших невстановлених осіб, які за вказівками ОСОБА_3 здійснюють переміщення частин до вогнепальної зброї на території України, подальше зберігання вогнепальної зброї та запчастин до неї до моменту збуту, пошук покупців вогнепальної зброї, пересилання вогнепальної зброї покупцям.

Так, починаючи з початку 2019 року по 28.02.2019 ОСОБА_3 організував переміщення морським транспортом зі Сполучених Штатів Америки на територію України через МП «Південний» Одеської митниці ДФС автомобілю марки «Toyota Prius», номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , у технічних пустотах якого знаходяться вказані вище частини нарізної вогнепальної зброї.

Даний транспортний засіб 28.02.2019 прибув на територію МП «Південний» Одеської митниці ДФС за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Визирка, 1-й кілометр автодороги порту Южний, для здійснення митного оформлення.

Після чого, автомобіль марки «Toyota Prius», номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , із частинами до вогнепальної нарізної зброї переправлений за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

07.03.2019 вищевказана протиправна діяльність ОСОБА_3 була припинена співробітниками СБ України, а його затримано у порядку ст. 208 КПК України.

07.03.2019 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «G smart» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_4 з сім карткою «Київстар» GT-S5610 № НОМЕР_5 , мобільний телефон «Huawei Y330-U01» IMEI: НОМЕР_6 без сім картки, мобільний телефон «Iphone» M-A1 332, IC:579С-Е2380А, планшет «ASUS», UUID 015D 490607401EOD.

08.03.2019 зазначені предмети визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

08.03.2019 за вказаним фактом ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 201 КК України.

Встановлено, що вказані предмети містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин щодо протиправної діяльності ОСОБА_3 та інших невстановлених осіб, які за попередньою змовою групою осіб умисно здійснювали незаконне переміщення на митну територію України частин до вогнепальної зброї.

При цьому, у разі повернення вилучених предметів існує загроза їх зміни або знищення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень чинного Кримінального кодексу України, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України передбачений додатковий вид покарання як конфіскація майна.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вилучені предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення схоронності вказаних вище речових доказів, запобігання їх передачі і відчуження іншим особам, а також можливої конфіскації майна, слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням.

В судове засідання старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання завчасно та належним чином. Через канцелярію суду від слідчого ОСОБА_9 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні №0000052, надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, в якій він зазначає про те, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. При цьому, до заяви слідчим долучено протокол огляду речей від 09.03.2019 року, в ході якого було оглянуто мобільні телефони та планшет.

Власник майна ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, були повідомлені про розгляд клопотання завчасно та належним чином, про причини не явки суд не повідомляли, жодних заяв чи клопотань, в тому числі про відкладення розгляду клопотання, до суду не надходило.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, матеріали якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме мобільний телефон «G smart» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_4 з сім карткою «Київстар» GT-S5610 № НОМЕР_5 , мобільний телефон «Huawei Y330-U01» IMEI: НОМЕР_6 без сім картки, мобільний телефон «Iphone» M-A1 332, IC:579С-Е2380А, планшет «ASUS», UUID 015D 490607401EOD, яке було виявлено та вилучено 07.03.2019 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, є знаряддям вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.201 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному, а тому арешт зазначеного у клопотанні майна є також необхідним з метою можливої конфіскації майна підозрюваного.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучене 07.03.2019 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 , погоджене прокурором Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 28.02.2019 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч 2. ст. 201 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 07.03.2019 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «G smart» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар»;

- мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_4 з сім карткою «Київстар» GT-S5610 № НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «Huawei Y330-U01» IMEI: НОМЕР_6 без сім картки;

- мобільний телефон «Iphone» M-A1 332, IC:579С-Е2380А;

- планшет «ASUS», UUID 015D 490607401EOD.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1