Справа № 307/2900/18
Провадження №1-кс/307/379/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000047 від 13 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28 лютого 2019 року прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000047 від 13 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України . В ході досудового розслідування встановлено, що внаслідок внесення недостовірних даних у документацію із землеустрою посадовими особами Відділу у Тячівському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області на території Тячівського району незаконно сформовано ряд земельних ділянок, які в подальшому вибули з власності держави та власності територіальних громад на підставі підроблених документів. Як встановлено на території Солотвинської селищної ради наявні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0547 та :02:004:0548 , які згідно листа Солотвинської селищної ради №283/02-23 від 05 липня 2018 року у власність чи користування не надавалися. В той же час вибірковою перевіркою публічної кадастрової карти виявлено ряд земельних ділянок, які сформовані у Державному земельному кадастрі на підставі рішень, які міською, сільськими, селищними радами не приймалися, зокрема земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0029 та :03:003:0032 на території с.Топчино. Технічна документація на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0032, оформлена на ОСОБА_4 та 08 жовтня 2018 року державним реєстратором Сектору державної реєстрації Тячівської РДА ОСОБА_5 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку площею 0,6987 в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244). Підставою виникнення права власності вказаного рішення Топчинської сільської ради від 24 березня 1997 року, при цьому у витребовуваному з архівного відділу Тячівської РДА протоколі сесії Топчинської сільської ради за 1997 рік, відсутні відомості про надання ОСОБА_4 земельної ділянки у приватну власність за вказаною адресою. Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 набула право власності на вказану земельну ділянку незаконно, оскільки Топчинською сільською радою не приймалося рішення про передачу їй у приватну власність земельної ділянки в АДРЕСА_1 . З метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на нерухоме майно земельну ділянку, площею 0,6987 га, кадастровий номер :03:003:0032, з метою недопущення подальшого її відчуження , що надалі може призвести до труднощів при поверненні даної земельної ділянки до земель запасу Топчинської сільської ради, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаною земельною ділянкою.
Прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просить клопотання задовольнити.
Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, що в порядку ч.1 ст.172 КПК не є перешкодою для розгляду клопотання в його відсутності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя прийшла до висновку.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 13 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку застосування арешту майна є необхідним, оскільки його незастосування може призвести до відчуження, що надалі може призвести до труднощів при поверненні даної земельної ділянки до земель запасу Топчинської сільської ради.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає, що на вказане нерухоме майно слід накласти арешт із забороною його розпорядження та відчуження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження земельної ділянки площею 0,6987 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0032, для ведення особистого селянського господарства, яка зареєстрована за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 .

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена підозрюваним, обвинуваченим, третьою особою безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1