Справа № 545/2619/18
Провадження № 1-в/545/608/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта базова загальна середня, до засудження не працював,
про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що він відбув 1/3 частину призначеного покарання і став на шлях виправлення відповідно до вимоги ст. 107 КК України.

На адресу суду від засудженого надійшла заява про розгляд подання без його участі, подання підтримує та просить його задовольнити.

Представник державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував, так як засуджений не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, подану заяву засудженого, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд проходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/3 строку покарання.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ).

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий:
19.07.2016 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст.ст. 185 ч.1, 186 ч.2, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.
За дійсною справою засуджений: 07.08.2017 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 187 ч.2, 69, 70 ч. 1, 72 ч.5, 98 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.08.2016 року по 07.08.2017 року. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.03.2018 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ст.72 ч.5 КК України з 08.08.2017 року по 10.01.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день відбування покарання.
Вирок від 19.07.2016 року виконується самостійно.
Початок строку відбування покарання: 03.08.2016 року. Кінець строку відбування покарання: 30.01.2019 року.
Засуджений ОСОБА_4 з 14.02.2018 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)».
На момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув 1/3 призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Разом з тим, згідно з довідкою про заохочення та стягнення, за час перебування в установах виконання покарань засуджений ОСОБА_4 має 5 стягнень, в т.ч. поміщення до карцеру, заохочень не має.
Як вбачається з характеристики засудженого від 15.11.2018 року засуджений ОСОБА_4 в теперішній час характеризується посередньо, не працевлаштований через небажання працювати. Відповідно адміністрація державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» дійшла висновку, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 посередньою поведінкою не довів своє виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1