Постанова

Іменем України
29 листопада 2018 року

м. Київ
Справа № 490/8014/16-к
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/784/374/18

Провадження № 51 5093 км 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002747 щодо ОСОБА_6 , за касаційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 12 лютого

2018 року.
Зміст судових рішень і встановлені обставини
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2017 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за

ст. 125 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п. 1 КК України у зв`язку із закінченням строків даності, а кримінальне провадження на підставі ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України закрито.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області 12 лютого 2018 року відмовлено представнику потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_9 у поновленні строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 .
Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , діючи в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову в поновлені строку на апеляційне оскарження і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що строк апеляційного оскарженняухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2017 року пропущено з поважних причин, оскільки ні він, ні потерпілі не були ознайомлені з текстом рішення суду першої інстанції в межах цього строку. Зазначає, що копія зазначеної ухвали суду першої інстанції була направлена потерпілим лише 09 січня 2018 року. Звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень також 09 січня 2018 року.

Заперечень на касаційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_9 від учасників судового провадження не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу необґрунтованою та просила залишити її без задоволення.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ст. 399 ч. 3 КПК України).

Мотивуючи своє рішення про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд послався на відсутність підстав вважати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначену представником потерпілих ОСОБА_9 .
Правило дотримання семиденного строку на оскарження інших ухвал суду першої інстанції з дня їх оголошення, передбачене ст. 395 ч. 2 п. 2 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
За змістом ст. 117 ч. 1 КПК України строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.
Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження 26 грудня 2017 року в період часу з 10 години 12 хвилини по 10 годину 30 хвилин відбулось підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 за

ст. 125 ч. 1 КК України, в якому брали участь прокурор, обвинувачений

ОСОБА_6 та представник потерпілих ОСОБА_9 . Видаляючись до нарадчої кімнати, суд не зазначав про те, що оголошення ухвали відбудеться в інший день. Того ж дня о 12 годині 06 хвилин суд оголосив повний текст ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва, постановленої за результатами розгляду клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Згідно з довідкою секретаря судового засідання фіксування судового засідання при цьому не здійснювалось відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України через відсутність всіх учасників судового провадження.
За таких обставин та за наявності бажання представник потерпілих - адвокат ОСОБА_9 міг з`ясувати інформацію про прийняте судом рішення та отримати копію ухвали суду першої інстанції від 26 грудня 2017 року в канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва, проте представник потерпілих ОСОБА_9 із заявою про отримання копії вказаної ухвали районного суду звернувся 11 січня 2018 року та отримав зазначену копію лише 22 січня 2018 року.
Апеляційну скаргу в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвокат

ОСОБА_9 подав 23 січня 2018 року, тобто поза межами встановленого процесуального строку.
Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілих ОСОБА_9 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції виходив із обставин, зазначених саме у клопотанні, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у клопотанні поважних причин для поновлення цього строку.При цьому суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції пов`язаний з днем її оголошення, а факт отримання копії судового рішення поза межами строку на апеляційне оскарження не свідчить про поважність причин пропуску цього строку. Такий висновок ґрунтується на зазначених вимогах кримінального процесуального закону та відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Про наявність інших обставин,за яких можна б було вважати, що строк пропущено з поважних причин, представник потерпілих ОСОБА_9 у клопотанні не зазначав .
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, також не виявлено.
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги представника потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та скасування ухвали апеляційного суду про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження не знаходить.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 12 лютого 2018 року залишити без зміни, а касаційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 без задоволення.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3