Справа 556/1947/18
Номер провадження 1-кп/556/20/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 34

09.04.2019

Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_4 ,

представника потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

захисника, представника відповідача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець матеріали кримінального провадження №0000546 про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, машиніста навантажувача ДП «Регіон-Інвест», неодруженого, раніше не судимого, -

за ст.286 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 , будучи особою, що керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, при таких обставинах.
Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 20 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, у темну пору доби, в порушення вимог підпунктів б), в) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пункту 12.1, пункту 12.2, пункту 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), керуючи автомобілем Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Першотравневій, поблизу будинку № 43 в с. Іванчі Володимирецького району, Рівненської області, зі сторони вул. Робітничої в с.Іванчі Володимирецького району, Рівненської області, в напрямку вул.Молодіжної в с.Іванчі Володимирецького району, Рівненської області, з увімкнутим ближнім світлом фар, зі швидкістю приблизно 80 км/год., що перевищує допустиму швидкість руху по умовах видимості проїзної частини, яка повинна була становити 61-73 км/год. та перевищує допустиму швидкість руху в населеному пункті, яка становить 50 км/год., не був пристебнутим ременем безпеки та перевозив пасажирів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які також не були пристебнутими ременями безпеки, проявив неуважність до дорожньої обстановки та неправильно її оцінив, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля і допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини вправо по ходу руху, де відбувся наїзд автомобіля на огорожу господарства та електроопору.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, від яких загинула на місці події; пасажир автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин обличчя, множинного перелому кісток склепіння, основи черепа, кісток лицевого скелету з порушенням цілісності обох гайморових пазух, із ознаками забою головного мозку важкого ступеня, множинних двобічних переломів ребер 1-2 ребер справа, 1-4 ребер зліва з лівобічним гемопневмотораксом. які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння; пасажир автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани нижньої губи справа з переходом на підборіддя, травматичних вивихів передніх та бокових різців верхньої щелепи, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали довготривалий розлад здоров`я та стійку втрату працездатності.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_8 вимог підпункту б) пункту 2.3 та пункту 12.1 Правил дорожнього руху, які вимагають від водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі та під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху врахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся та пояснив, що 28 жовтня 2018 року приблизно біля 18 год. разом зі своїми друзями святкував День автомобіліста, під час святкування вживав спиртне, випив біля 200 гр. горілки. Приблизно о 20 год. до нього на мобільний телефон зателефонувала знайома ОСОБА_6 , жителька с.Іванчі, Володимирецького району та попросила завезти її на автомобілі в магазин. Він погодився, після цього пішов додому, та взяв автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підсадив ОСОБА_12 і вони разом поїхали в магазин по вул.Робітничій в с.Іванчі, Володимирецького району. В магазині Юлія придбала продукти харчування та повернувшись сіла на переднє пасажирське сидіння автомобіля, в цей час він залишався в машині, спілкувався зі знайомими. До ОСОБА_6 на мобільний телефон декілька разів телефонувала її сестра ОСОБА_11 , яка просила приїхати та забрати її в с.Полиці, Володимирецького району, Рівненської області. ОСОБА_6 просила його поїхати за сестрою, однак він відмовлявся туди їхати, мотивуючи це тим, що вживав алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_6 сказала, що сестра вже прийшла на околицю с.Іванчі, Володимирецького району, звідки він погодився її забрати. Коли ОСОБА_8 приїхав на околицю с.Іванчі, його чекала ОСОБА_11 та невідома дівчина. Як потім йому стало відомо, цю дівчину звали ОСОБА_10 . ОСОБА_11 та ОСОБА_10 сіли на заднє сидіння автомобіля, пасками безпеки вони не пристібались, після чого всі поїхали додому до ОСОБА_6 . На той час була темна пора доби, опадів та інших атмосферних явищ, які погіршували видимість не було. Дорожнє покриття було в мокрому стані, вуличне освітлення не було включене. Керуючи автомобілем, він виїхав на вул.Першотравневу, с.Іванчі Володимирецького району та рухався в напрямку вул.Молодіжної. Точної швидкості автомобіля він не пригадує, будь-яких перешкод у русі ні в попутному, ні в зустрічному напрямку не було. Під час руху правим переднім колесом автомобіля виїхав на праве узбіччя, після чого втратив контроль над автомобілем, його занесло на узбіччя, де розвернуло і лівою стороною автомобіль вдарився до огорожі та залізобетонної електроопори. В результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, однак свідомість не втратив. Водійське двері автомобіля були деформовані та не відкривались. ОСОБА_6 вибігла на вулицю та підійшла до задніх правих дверей, де сиділа ОСОБА_11 . Задні ліві двері автомобіля були відсутні. ОСОБА_10 в салоні автомобіля не було, вона лежала на подвір`ї домогосподарства. Крізь передні пасажирські двері він вийшов з салону автомобіля на вулицю та підійшов до ОСОБА_10 яка лежала на животі, обличчям до землі та не подавала ознак життя, перевірив у неї пульс, однак пульс не відчувався після чого зрозумів, що вона померла.Працівники швидкої медичної допомоги, що приїхали на місце події, оглянувши ОСОБА_10 , констатували її смерть. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 автомобілем швидкої медичної допомоги були госпіталізовані в лікарню. Згодом на місце події прибули працівники поліції. В подальшому його було доставлено працівниками поліції в КЗ «Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка», де його оглянув лікар та відібрав в нього зразок крові. В ході проведення медичного огляду було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому, просить пробачення у всіх потерпілих, не хотів, щоби таке сталось, готовий відшкодовувати завдану шкоду, допомагати потерпілим. Просив суворо не карати, не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 28.10.2018 року біля 18 год вона зателефонувала до свого знайомого ОСОБА_13 та попросила підвезти її до магазину, на що він погодився. Вони поїхали до магазину, де пробули якійсь ча. В цей час до неї декілька разів телефонувала сестра сестра ОСОБА_11 , та просила їх з подругою відвезти додому. ОСОБА_13 відмовився їхати в с.Полиці та пояснив, що він випивав, тому не поїде через трасу. Тоді вона запропонувала сестрі з подругою дійти до с.Іванчі, а там вони їх підвезуть. ОСОБА_14 разом з подругою сіли на заднє сидіння автомобіля і вони поїхали додому, по дорозі машину занесло і вона вдарилась до стовпа та огорожі. Вона та ОСОБА_14 отримали ушкодження, а ОСОБА_15 викинуло з машини, коли вони побачили її після ДТП, то переконались, що дівчина померла. Їх забрала швидка, від отриманих травм вона певний час лікувалась. Будь-яких претензій матеріальних та моральних, до ОСОБА_13 вона немає, просить суд не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 28.10.2018 року після 20 год. 45 хв. до неї на мобільний зателефонував її син ОСОБА_16 , який повідомив про те, що на вул.Першотравневій в с.Іванчі, Володимирецького району, Рівненської області, сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої її доньки отримали тілесні ушкодження. Вийшовши з будинку на вулицю, побачила автомобіль швидкої допомоги, котрий стояв поблизу господарства № 43, що по Першотравневій в с.Іванчі, Володимирецького району, Рівненської області. На місці події було багато людей, їй повідомили про те, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 знаходяться в салоні автомобіля медичної допомоги. Доньки тривалий час лікувались, ОСОБА_19 продовжує лікування і в даний час, її стан не задовільний. В той же час, вона немає будь-яких претензій до ОСОБА_20 , пробачила йому і не бажає, щоби його позбавляли волі.

Потерпіла ОСОБА_21 пояснила суду, що її донька ОСОБА_10 весь день була дома, а ввечері пішла гуляти з подругами. Через деякий час їй подзвонили знайомі та повідомили, що донька загинула в ДТП, їхала в машині під керуванням ОСОБА_8 . Про обставини аварії їй нічого невідомо. Після загибелі доньки ОСОБА_8 веде себе зухвало, жодного разу навіть не вибачився перед нею, матеріальну допомогу передавали батьки обвинуваченого, а не він сам. Вона наполягає на суворому покаранні ОСОБА_13 , вважає, що він повинен відбувати реальне покарання за вчинене, також підтримує пред`явлений цивільний позов

Крім власного визнання та показань потерпілих, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, в т.ч.:

-протоколом огляду місця події від 28.10.2018 року, схемою до протоколу огляду місця ДТП та фото таблицею, якими встановлено взаєморозташування транспортного засобу, потерпілої, речей та предметів на місці дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.12-38),

-направленням в КЗ «Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (т.1 а.с.40);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, (т.1 а.с.41);

-Результат огляду з використанням газоаналізатора «Alcotest 6810», яким зафіксовано вміст алкоголю у видиху ОСОБА_8 - 1,11% (т.1 а.с.42) ;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29.10.2018 року (т.1 а.с.43) ;

-
-копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_10 №106 від 29.10.2018 року (т.1 а.с.221-222);

-висновком судово-медичної експертизи трупаОСОБА_10 №106 від 16.11.2018 року(т.1 а.с.223-224), з якої вбачається що у потерпілої виявлено полі травму, яка утворилась незадовго до смерті.ОСОБА_10 на місці події. Всі виявлені тілесні ушкодження є прижиттєвими, характерні для дорожньо-транспортної пригоди;
-Згідно висновку експерта №262 від 19.11.2018 року (а.с.228-230), у гр. ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження в вигляді: загоєної забійної рани нижньої губи справа з переходом на підборіддя, травматичних вивихів (ушкоджень) передніх та бокових різців нижньої щелепи (кількість ушкоджених здорових зубів чотири) з приводу чого він знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному КЗ «Володимирецька ЦРЛ» з 28 жовтня по 05 листопада 2018 року.Вказані ушкодження виникли одномометно, або в швидкій послідовності одне за одним-в наслідок травматичних дій (зі значною травмуючою силою) тупими твердими предметами при співударах (контактування тіла постраждалого з виступаючими частинами салону автомобіля не виключається. Враховуючи локалізацію, характер описаних ушкоджень можна важати, що останні могли виникнути при умовах ДТП, а саме: при різкому гальмуванні, раптовій зупинці автомобіля, інших умовах ДТП.
-Згідно висновку експерта №264 від 21.11.2018 року (а.с.250-253), у гр. ОСОБА_11 мали місце тілесні ушкодження в вигляді: забою м`яких тканин обличчя, множинного перелому кісток склепіння, основи черепа, кісток лицевого скелету з порушенням цілісності обох гайморових пазух, із ознаками забою головного мозку важкого ступеня; множинних двобічних переломів ребер. Вказані ушкодження виникли в швидкій послідовності одне за одним - внаслідок травматичних дій (зі значною травмуючою силою) тупими твердими предметами при співударах (контактування тіла постраждалого з виступаючими частинами салону автомобіля не виключається. Враховуючи локалізацію, характер описаних ушкоджень можна важати, що останні могли виникнути при умовах ДТП, а саме: при різкому гальмуванні, раптовій зупинці автомобіля, зіткненні з іншим транспортним засобом, стаціонарною конструкцією, перекиданні автомобіля, тощо..
-Згідно висновку експерта № 3.1-722/18 від 21.11.2018 року (а.с.267-273), на момент експертного дослідження робоча гальмівна система автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 в працездатному стані. На момент експертного дослідження система рульового керування автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилася в стані повної відмови. Встановити в якому стані знаходяться передні фари ближнього та дальнього світла системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не представляється можливим, через їх відсутність на місці конструктивного кріплення. На момент проведення експертного дослідження висота малюнку протекторів шин коліс автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає вимогам п.31.4.5 (а) Правил дорожнього руху України. Несправності, які стали причиною повної відмови системи рульового керування автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 виникли під час ДТП.

-Згідно висновку експерта №3.1-763/18 від 22.11.2018 року (а.с.282-285), Максимально допустима швидкість руху автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 за умови видимості елементів дороги в напрямку руху 47 м становить 61-73 км/год. В дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 2.3(6), п. 12.1, п. 12.2 і п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме: повинен був проявляти уважність, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Швидкість руху повинна була бути такою, щоб водій по перше мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, а по друге міг безпечно керувати транспортним засобом і контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, при цьому не більше 50 км/год. В дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, дії водія автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 не відповідають вимогам п. 2.3(6), п. 12.1, п. 12.2, і п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а невідповідність його дій вимогам п. 2.3(6) і п. 12.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Зазначені докази є логічними, послідовними, належними, допустимими та достатніми, узгоджуються з показаннями обвинуваченого та потерпілих - учасників аварії, і в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, і така кваліфікація повністю підтверджена в ході судового розгляду кримінального провадження

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності до ст.66 ч.1 п.1) КК України, суд визнає щире каяття, сприяння розслідуванню злочину, а також часткове відшкодування шкоди.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник пояснили, що після дорожньо-транспортної пригоди родина обвинуваченого передала потерпілій ОСОБА_21 5000 грн. та оплатили обрядовий поминальний обід на суму біля 7000 грн., що підтвердила і потерпіла. Під час розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_8 передав потерпілій ОСОБА_21 в рахунок часткового відшкодування шкоди 13300 грн., що підтверджується розпискою. Інші потерпілі вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не пред`явили. Також встановлено, що ОСОБА_8 відшкодував ПАТ «Рівнеобленерго» вартість пошкодженої електроопори (т.1 а.с.47).
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , як це вбачається з п.13) ч.1 ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується письмовими доказами (т.1 а.с.40-43).
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, працевлаштований, проживає з батьками-пенсіонерами.
Враховуючи вище викладені обставини, тяжкість злочину, особу винного, суд приходить до висновку про можливість обрання відносно ОСОБА_22 мінімальної міри покарання, передбаченої санкцією ст.286 ч.2 КК України.
Що стосується цивільного позову, пред`явленого прокурором в інтересах закладу охорони здоров`я про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину, та позову потерпілої ОСОБА_21 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з цього приводу судом встановлено наступне.
Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат комунального закладу охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину, на суму 9560,2 грн., повністю визнаний обвинуваченим і підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до розрахунків Комунального некомерційного підприємства «Володимирецька центральна районна лікарня» розмір витрат на лікування потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 становить 9560,2 грн.
Згідно ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ст.1206 ЦПК України, особа, яка вчинила злочин, зобов"язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Прокурором надано достатні і належні докази розміру витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілих від травм, отриманих від незаконних дій відповідача на суму 9560,2 грн., і ця сума підлягає до стягнення з обвинуваченого.
Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_23 , то він підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
У судовому засіданні потерпіла заявила позов про стягнення матеріальної шкоди в загальному розмірі (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог 60400 грн., яка складається з витрат на придбання похоронного набору 7100 грн, придбання одягу для поховання 7590 грн., організацію похорон 3700 грн, транспортні витрати 500 грн., оплату ритуального поминального обіду по спливу 40 днів після смерті 3700 грн, вартості придбаного намогильного пам`ятника з установкою 34110 грн., послуг адвоката (авансовий внесок та прогнозовані витрати) 3700 грн. Крім того, потерпілою заявлено вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 22000 грн.
Позов в цій частині визнано обвинуваченим частково, зокрема, представник цивільного відповідача заперечила проти стягнення коштів на поминальний обід, піддала сумніву письмові докази, надані позивачем, а також зазначила, що вартість пам`ятника та витрати на правову допомогу в сумі 22000 грн. не доведені.
Проаналізувавши пояснення учасників судового розгляду та письмові докази, суд приходить до висновку, що цивільним позивачем належно обґрунтовано та доведено письмовими доказами витрати в загальній сумі 56000 грн, в т.ч. витрати на придбання похоронного набору 7100 грн, придбання одягу для поховання 7590 грн., організацію похорон 3700 грн, транспортні витрати 500 грн., вартості придбаного намогильного пам`ятника з установкою 34110 грн., вартість послуг адвоката (авансовий внесок) 3000 грн.
Доводи цивільного відповідача та його представника про те, що вартість надгробного пам`ятника є завищеною і не підтверджується належними доказами, спростовані в судовому засіданні.
Так, суду надано накладну №739 від 12.01.2019 року, видану потерпілій ОСОБА_24 приватним підприємцем ОСОБА_25 з якого вбачається, що вартість придбаного потерпілою пам`ятника з установкою становить 34110 грн. Такий доказ суд вважає належним та допустимим.
У відповідності до ч.1 ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Зі змісту закону вбачається, що відшкодуванню підлягають саме необхідні витрати, включаючи витрати на виготовлення пам`ятників і огорож, які визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості.
Відповідачем не спростовано докази, які підтверджують вартість надгробного пам`ятника і не доведено, що така вартість перевищує граничну в даній місцевості, у зв`язку з чим, позов в цій частині підлягає задоволенню.
Разом з тим, у задоволенні позову в частині відшкодування витрат на ритуальний поминальний обід по спливу 40 днів після смерті, а також витрат на правничу допомогу в розмірі 22000 грн. слід відмовити з огляду на такі обставини.
Як вже зазначалось, у відповідності до ст.1201 ч.1 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Як вбачається зі ст. 22 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
З наведеного вбачається, що церемонія поминання померлого не відноситься до обряду поховання, і такі витрати не підлягають відшкодуванню винною особою.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України в ухвалі від 29.09.2010 року, у справі №6-35316св10.
З приводу відшкодування витрат на правову допомогу суд прийшов до наступних висновків.
У відповідності до ч.2 ст.120, ч.1 ст.124 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Як вбачається зі ст.ст.137, 141 ЦПК України, які підлягають застосуванню до даних правовідносин в силу приписів ст.128 ч.5 КПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач та її представник надали суду письмові докази, а саме договір та меморіальний ордер, які підтверджують сплату позивачем авансового внеску в розмірі 3000 грн. Інші витрати в сумі 22000 грн, передбачені п.1.2 додаткового договору від 22.11.2018 року, не підтверджені будь-якими доказами, в т.ч. описом робіт (послуг), актом приймання виконаних робіт чи будь-якими іншими доказами.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відшкодуванню в частині судових витрат підлягають кошти в сумі 3000 грн.
Таким чином, суд вважає доведеним розмір матеріальної шкоди в сумі 56000 грн.
Потерпілою також заявлено позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн., який ОСОБА_8 визнав частково, на суму 150000 грн.
ОСОБА_21 та її представник пояснили суду, що раптова загибель неповнолітньої доньки заподіяла потерпілій непоправної душевної травми та невимовних, незмірних душевних страждань. Ця трагедія повністю змінила життя її сім`ї, порушило звичні життєві зв`язки, що вимагає значних зусиль для їх відновлення, всі члени сім`ї відчувають моральні страждання та біль.
Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а в разі завдання шкоди смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала. Ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Враховуючи характер та обсяг страждань потерпілої, істотність вимушених змін у її житті, які пов`язані із загибеллю доньки, суд, виходячи із принципів розумності, співрозмірності та справедливості, приходить до висновку про наявність підставі для часткового задоволення позову та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди в сумі 250000 грн.
При цьому суд приймає до уваги, що хоча цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 і була застрахована в ПАТ СК «Провідна», що підтверджується полісом серії АМ №1907446, який діяв під час дорожньо-транспортної пригоди, однак ні обвинувачений, ні потерпілі не звертались до страхової компанії, в строк та в порядку, встановлені чинним законодавством.
Також у відповідності до ст.ст.122, 124, 126 КПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого судові витрати, понесені у даному кримінальному провадженню на залучення експертів.
Речовий доказ автомобіль «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_1 після набрання вироком законної сили підлягає поверненню власнику, а арешт, накладений на нього ухвалою слідчого судді від 02.11.2018 року скасуванню, як це вбачається з ч.9 ст.100, ст.174 КПК України.
На думку суду, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду від 14.03.2019 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підлягає продовженню до набрання даним вироком законної сили, оскільки продовжують зберігатись ризики ухилення обвинуваченого від суду.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
До набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженнями, встановленими ухвалою слідчого судді від 14.03.2019 року.
Позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь потерпілої ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 відшкодування матеріальної шкоди на суму 56000 (п`ятдесят шість тисяч) грн.. та 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди, а всього стягнути 306000 (триста шість тисяч) грн.
Позов прокурора задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь Володимирецької районної ради Рівненської області в особі Комунального неприбуткового підприємства «Володимирецька центральна районна лікарня», відшкодування матеріальної шкоди в сумі 9560 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 26 коп.
Стягнути з ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. процесуальних витрат на залучення експертів.
Речові докази автомобіль «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити копію вироку захиснику, потерпілим, представнику потерпілої.

Головуюча: ОСОБА_1