Справа № 362/818/18
Провадження № 1-кп/362/227/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.12.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
05.12.2017 р. близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгівельного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що перебуває в користуванні ФОП « ОСОБА_6 » та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_5 виник намір на таємне викрадення чужого майна.
В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та мету, направлену на збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, користуючись тим, що її дії залишаються не поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно викрала одну пару лосін марки «Lady May» вартістю 164 грн. 10 коп., котрі поклала до внутрішньої кишені своєї куртки та засіб для зняття макіяжу марки «Dr.Sante» Pure Code вартістю 48 грн. 00 коп., котрий поклала до своєї сумки.
Після чого, ОСОБА_5 бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, пройшла поряд з розрахунковою касою, не розрахувавшись за вищевказані товарно-матеріальні цінності та вийшла з торгівельного павільйону, намагаючись спричинити ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 212 грн. 10 коп.
Вчинивши усі дії, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 , була помічена та зупинена власницею торгівельного павільйону «Промтовари, сувеніри, канцтовари» ОСОБА_6 . Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 довести злочин до кінця не вдалося з причин, які не залежали від її волі.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю і показала, що ця подія сталася пізньою осінню 2017 р., приблизно зранку, точної дати та часу вона не пам`ятає. Вона, ОСОБА_5 , зі своєю подругою ОСОБА_7 зібрались піти в магазин. Коли вони зайшли в магазин, то у неї, ОСОБА_5 , виявилось замало коштів, для того, що вона хотіла купити, тоді в неї, ОСОБА_5 , виник план взяти речі, а саме: міцелярну воду і колготи (лосіни) і не заплатити за ці речі. Міцелярну воду вона, ОСОБА_5 , поклала собі в сумочку, а лосіни у внутрішній карман своєї куртки. Потім вона зі своєю подругою вийшли на вулицю з магазину. Продавець магазину, коли побачила, що не вистачає речей, покликала їх назад до магазину і попросила, щоб вони показали свої сумки і розстебнули куртки. Коли вона, ОСОБА_5 , розстебнула свою сумку і куртку, то продавець виявила речі, які вона взяла і викликала поліцію. Щиро розкаялася в скоєному, просила суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати дане кримінальне провадження за її відсутністю. Претензій до обвинуваченої ОСОБА_5 не має, з приводу покарання обвинуваченій ОСОБА_5 просила суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнаючи винною обвинувачену ОСОБА_5 і обираючи їй міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП ву Київській області ОСОБА_5 раніше не судима, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченої ОСОБА_5 : щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на обвинувачену ОСОБА_5 за місцем її проживання, те, що вона раніше не судима, щире каяття, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої ще можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_5 буде відповідати її особі і вчиненому нею кримінальному правопорушенню.
Цивільний позов потерпілою в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової експертизи №12-4/148 від 23.01.2018 року у розмірі 429,00 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановлені вироку не застосовує до ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язоки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_5 відраховувати з дня постановлення вироку.
Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової експертизи №12-4/148 від 23.01.2018 р. у розмірі 429,00 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: одна пара лосін марки «Lady May» 450 ден, засіб для зняття макіяжу марки «Dr.Sante» Pure Code залишити в користуванні, розпорядженні та володінні потерпілої ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1