Справа № 745/945/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/288/19
Категорія - ст. 389 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР № 0000223 від 04.10.2018 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначене йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України, до призначеного покарання приєднана невідбута частина покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 09 липня 2018 року та за сукупністю вироків остаточно призначене ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 10 (десять) днів.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладені обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, будучи засудженим за вироком Сосницького районного суду від 09.07.2018 за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт, згідно з направленням Сосницького районного сектору з питань пробації за №655 від 13.08.2018, будучи під підпис ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, умисно, систематично, без поважних причин, ухилився від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме, ухилився від відбування громадських робіт 15, 16, 17, 20, 21, 22, 23, 24, 27, 28, 29, 30, 31 серпня 2018 року та 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20, 21, 24, 25 вересня 2018 року.

03.09.2018 відпрацював лише одну годину. Не відбутий строк покарання складає 119 годин громадських робіт.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, просив вирок стосовно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий, яким призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 2 місяців арешту та на підставі ст.71, 72 КК України призначити покарання у виді арешту на строк 2 місяці 10 днів.

Вказує, що призначене судом покарання не є справедливим через його м`якість та порушує вимоги ст.50, 65-67 КК України. Зазначає, що судом не було враховано дані про особу обвинуваченого, який не має постійної роботи, висновку органу пробації щодо високої ймовірності вчинення повторного правопорушення та наявність тяжкої обтяжуючої обставини як рецидив злочину.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 , у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу який раніше притягався до кримінальної відповідальності, його сімейний і майновий стан, а саме те, що виховує трьох малолітніх дітей, постійної роботи не має, його стан здоров`я, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - рецидив злочинів, зміст висновку досудової доповіді, складеної уповноваженим органом з питань пробації, що ОСОБА_7 має високу ймовірність вчинення повторного правопорушення але його виправлення без позбавлення волі в умовах громади можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не забезпечив досягнення мети покарання виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що покарання, призначене вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 09 липня 2018 року належить відбувати реально, звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є неприпустимим.

Наведені вимоги закону судом не виконано, про що обґрунтовано вказує прокурор в апеляційній скарзі.

Отже, вирок суду в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за новий злочин, враховуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наведені обставини, що пом`якшують покарання, колегія суддів вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, у виді арешту.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і справедливим.

Крім того, на підставі ч.1 ст.71 та ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 09 липня 2018 року у виді 10 днів арешту.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

ОСОБА_7 визнати винним і призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ст.71 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України, до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 09 липня 2018 року та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 10 (десять) днів.

В решті вирок залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4