Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 1-2/12
Провадження № 1-в/280/18/19
У Х В А Л А
Іменем України
21 лютого 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області, в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у приміщенні Коростишівського районного суду клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості,-

в с т а н о в и в :

Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.05.2012, який був змінений ухвалою апеляційного суду Житомирської області, ОСОБА_4 засуджено за ст.257, ч.4 ст.187,ч.1 ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 06.01.2015 ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від відбування покарання на строк 11 місяців 27 днів.
21.01.2019 ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про дострокове зняття судимості, в обґрунтування якого зазначив, що після звільнення з місць позбавлення волі закінчив вищий учбовий заклад, отримавши диплом спеціаліста, влаштувався на роботу на посаду юриста у ТОВ «ТД Конкорд ЮГ» де і працює по теперішній час, характеризується позитивно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має бажання після зняття судимості скласти іспити для отримання свідоцтва адвоката.
У судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав, вважає, що має право на дострокове зняття судимості.
Прокурор заперечив проти задоволення даного клопотання, посилаючись на положення ч.2 ст.91 КК України.
Заслухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Згідно положень п.9 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
У відповідності до ч.3 ст.90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
Згідно ч.1 ст.91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст.89 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.91 КК України зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
Як встановлено у судовому засіданні, згідно вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.05.2012, який ухвалою апеляційного суду Житомирської області змінений в частині, що не стосується покарання, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 06.01.2015 ОСОБА_4 звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 11 місяців 27 днів.
У відповідності до положень ст.12 КК України злочини, за які був засуджений ОСОБА_4 , - ч.4 ст.187, ст.257 КК України являються особливо тяжкими.
Згідно положень ч.2 ст.91 КК України, зняття судимості до закінчення строків, зазначених у ст. 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Разом з тим, у відповідності до положень ст.91 КК України у редакції від 05.04.2001 № 2341-III, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 злочину, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст.89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш, як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст.89 цього Кодексу. Порядок зняття судимості встановлюється КПК України.
Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», № 1698-VII від 14.10.2014, який набрав чинності 25.01.2015, ст.91 КК України після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини».
Порівняльний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що внесені Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», № 1698-VII від 14.10.2014 зміни до ст.91 КК України погіршують становище засудженого, оскільки ними введено заборону на зняття судимості у випадках засудження особи за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) вказано, що відповідно до ч.2 ст.4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.
Положеннями ст.5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Згідно ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотню дію в часі.
Враховуючи, що засуджений вчинив злочин до набрання чинності редакцієї ст.91 КК України, зміненої Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року, з урахуванням положень ч.2 ст.5 КК України, вказаний закон не має зворотньої дії в часі, оскільки він погіршує становище засудженого у частині заборони зняття судимості після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, враховуючи при цьому особу засудженого, зокрема, що останній звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково, оскільки сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після звільнення скористався своїм правом на отримання вищої освіти, працює за фахом у ТОВ «ТД Конкорд ЮГ» на посаді юриста, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, згідно довідки Департаменту Інформатизації МВС України серії ААА № 0567737 до кримінальної відповідальності не притягувався, закінчилось більше половини строку погашення судимості, що у відповідності до п.9 ст.89 цього Кодексу складає вісім років, суд вважає за можливе зняти з ОСОБА_4 судимість умовно достроково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5, 89-91 КК України, ст.ст.538-539 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості - задовольнити.
Зняти судимість з ОСОБА_4 за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.05.2012.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1