Дата документу 06.02.2019 Справа № 314/3711/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/3711/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/517/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор (№10) ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор (№10)

розглянула 6 лютого 2019 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нещеретове Білокуракінського району Луганської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

засудженого 16.02.2016 року вироком Старобельського районного суду Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.11.2015 по 16.02.2016 року. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.07.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.02.2016 року по 21.03.2016 року.

Встановлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області
від 23 жовтня 2018 року обставини:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд вказав про відсутність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки останній не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити про його виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вказує на пенсійний вік, незадовільний стан здоров`я та наявність одного заохочення. Крім того, зазначає, що начальник установи несвоєчасно вніс заохочення. Просить розібратися в його справі.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора.

Представник у судовому засіданні ДУ «Запорізький слідчий ізолятор (№10) просив вирішити поставлене питання на розсуд суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинні враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.

Відповідно до вимог ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Аналізуючи матеріали даного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ці вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.

Як було встановлено судом і вбачається з матеріалів справи за клопотанням начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , останній засуджений вироком Старобельського районного суду Луганської області від 16.02.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.11.2015 по 16.02.2016 року. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.07.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.02.2016 року по 21.03.2016 року.

ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)».

З огляду на зміст характеристики ОСОБА_7 за час перебування в даній установі вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та ставлення до праці має одне заохочення. На виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Бере участь у суспільно корисній праці та роботах з благоустрою місця позбавлення волі. В скоєному злочині вину визнає, розкаюється.
Отже за наданими з установи відбуття покарання характеристиками та довідками, ОСОБА_9 характеризується виключно позитивно.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 послався на те, що поведінка ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що він не заслуговував на заохочення в період з 26.11.2015 до 25.07.2018.
Між тим, суд першої інстанції не звернув увагу, що за час відбування покарання засуджений характеризується позитивно - дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Стягнень не має та взагалі протягом всього часу перебування в установі виконання покарань до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебуває.

Окрім того, ОСОБА_7 за станом здоров`я на виробництві установи хоча не працевлаштований (а.п. 12), однак приймає участь у суспільно-корисній праці та роботах з благоустрою місць позбавлення волі. За виконання покладених обов`язків та ставлення до праці був заохочений начальником установи (а.п. 6). У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Отже, аналізуючи в сукупності дані про поведінку ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції стосовно того, що засуджений не довів свого виправлення.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що дає підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_7 , даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції, та задоволення клопотання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», що обумовлює задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Старобельського районного суду Луганської області від 16.02.2016 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.07.2016 року на невідбутий строк, який складає 11 місяців 26 днів.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4