ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/324/19 Справа № 214/7648/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника Акціонерного товариства
Альфа-Банк - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника АТ Альфа-Банк - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року про арешт нерухомого майна у кримінальному провадженні № 0002356,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 рокузадоволено клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області, та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасні Веб Мережі», а саме: на Торгівельний комплекс з топковою, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна,16, із забороною будь-яким особам розпоряджатися та відчужувати вищевказані об`єкти.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому вказане клопотання підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник АТ Альфа-Банк - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вказана ухвала постановлялась без виклику представника АТ Альфа-Банк, якому не було відомо про дату, час та місце слухання провадження, а про наявність вищевказаної ухвали від 20 листопада 2018 року йому стало відомо лише 18 лютого 2019 року, також просить скасувати ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року про накладення арешту на нерухоме майно та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт нерухомого майна, а саме: торгівельний комплекс з топковою, до складу якого входить: торгівельний комплекс (літ.А-3), загальною площею 10 263 кв. м., розподільчий пункт (літ. Б-1), площею основи 125,2 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна,16.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що внаслідок безпідставного накладення слідчим суддею арешту на майно, державний виконавець фактично позбавлений можливості вжити необхідні дії, передбачені Законом України Про виконавче провадження для реалізації арештованого майна боржника, що в свою чергу призводить до порушення прав Банку на отримання коштів від реалізації іпотечного майна.
Посилається на те, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що на вищевказаний об`єкт нерухомого майна раніше - 23 травня 2018 року державним виконавцем накладено арешт в рамках виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису № 1128 про звернення стягнення на нерухоме майно - торгівельний комплекс, розміщений за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна,16, на користь Банка, а тому наявність вказаного арешту виключає можливість відчуження об`єкту нерухомого майна будь-якими особами, в тому числі і посадовими особами ТОВ Сучасні Веб Мережі, крім державного виконавця.
Вважає, що висновок слідчого судді з приводу того, що накладений ним арешт забезпечить збереження майна товариства, оскільки задовго до накладення такого арешту було вжито необхідні заходи для виключення можливості відчуження об`єкту нерухомого майна третіми особами, тобто фактично не було жодної необхідності в накладенні судом арешту, який позбавляє Банк законної можливості на отримання коштів від реалізації іпотечного майна в рамках виконавчого провадження.
Також слідчим суддею не перевірено необхідність у застосуванні арешту, більш того взагалі відсутня мета застосування арешту майна, об`єкт нерухомого майна не визначено речовим доказом, відсутні докази обґрунтування розміру шкоди, та не існує по цьому кримінальному провадженню потерпілих, що свідчить про безпідставність арешту.
Вказує на те, що слідчий суддя не врахував, що клопотання слідчого не містить відомостей, зазначених в ч. ч. 5, 6 ст. 170 КПК України, оскільки в клопотанні не міститься відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі, також, не міститься посилань і на заявлений цивільний позов, а також залишено поза увагою, що у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 357 КК України не передбачено застосування заходів кримінально-правового характеру до юридичних осіб, та конфіскації майна чи спеціальної конфіскації для фізичних осіб.
Зазначає, що зважаючи на відсутність цивільного позову, санкція статті за якою здійснена попередня кваліфікація не передбачає конфіскацію майна, а також за відсутності повідомлення про підозру фігурантом вказаного кримінально провадження, не визнання об`єкту нерухомого майна - торгівельного комплексу речовим доказом, очевидним є висновок щодо відсутності жодних підстав для накладення арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ Альфа-Банк, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, оскільки дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, а тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що за заявою директора ТОВ Сучасні Веб Мережі 14.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002356було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, щодо незаконного заволодіння та використання невідомою особою печатки ТОВ Сучасні Веб Мережі.

19.11.2018 року слідчий СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 , звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, яке належить ТОВ «Сучасні Веб Мережі», а саме на Торгівельний комплекс з топковою, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 16.

З висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання слідчого з зазначених в ухвалі мотивів колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання слідчому для усунення його недоліків, виходячи з наступного.

Так, подане клопотання слідчого про арешт вказаного нерухомого майна не містить формулювання підстав і мети арешту цього майна згідно процесуального закону, а також відповідного обгрунтування необхідності арешту цього майна, а тому не можливо встановити, чи є предмет арешту об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що між ТОВ «Сучасні Веб Мережі» та ПАТ Альфа-Банк укладено договір іпотеки № 62/16 від 26.05.2016 року, предметом якого був торгівельний комплекс з топковою, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. 16.
23.05.2018 року державним виконавцем було накладено арешт в рамках виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису № 1128 про звернення стягнення на зазначене нерухоме майно на користь ПАТ Альфа-Банк.
Однак, зклопотання слідчого вбачається, що у ньому взагалі відсутні відомості щодо вказаного факту, а також щодо стягувачів цього нерухомого майна.

Наявна інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що додана до клопотання, не містить інформації щодо обтяжень майна, а у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав, що додана до апеляційної скарги, такі відомості наявні.

Враховуючи те, що вказані розбіжності не усунені, тому колегія суддів позбавлена можливості прийняти кінцеве рішення.

Таким чином, у зв`язку із вищезазначеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч.3 ст.172 КПК України дійшов висновку про його задоволення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції, на підставі вимог ч.1 ст.412 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції, у відповідності до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, про повернення клопотання слідчого з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника представника АТ Альфа-Банк - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року про арешт нерухомого майна у кримінальному провадженні № 0002356 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002356 на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасні Веб Мережі», а саме: на Торгівельний комплекс з топковою, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Єсеніна,16,- повернути прокурору для виконання вимог ст. 171 КПК України протягом 72 години з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4