н/п 1-кп/640/187/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002987 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, що має на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Обвинуваченій обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжений судом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні просить продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченій з підстав наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які станом на теперішній час не підпали та продовжують існувати. Потерпіла просила відпустити обвинувачену на свободу. Обвинувачена та захисник не заперечували проти клопотання прокурора.
При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 , суд оцінює сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість обставин, що свідчать про вчинення обвинуваченою злочину, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у скоєні злочинів, у вчиненні яких обвинувачується, вік обвинуваченої, її соціальний статус, наявність в неї дитини, відсутність законних джерел доходу, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченої переховуватися від суду. Ризики, передбачені п.3,5 ч.1 с. 177 КПК України прокурором не доведені в даному судовому засіданні, а тому суд вважає їх необґрунтованими. Також, судом враховано про неможливість закінчити судовий розгляд з об*єктивних причин, оскільки не досліджені всі докази по справі в повному обсязі.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд, дослідивши всі докази в обгрунтування клопотань вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої під час судового розгляду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приведених обставин, що оцінено у сукупності із тяжкістю інкримінованого злочину та тяжкістю ймовірного покарання, вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і підстав для скасуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 60 днів, без визначення застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до - 05 травня 2019 року, без визначення застави.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2