Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/184/18-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000060 внесеного до ЄРДР 03.02.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопатичі Олевського району , українця , громадянина України , освіта середня , одруженого , пенсіонера , не інваліда , не депутата , не судимого , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України ,

з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

02.02.2018 року, близько 18.10годин , ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Об`їздній у м. Олевськ Житомирської області в напрямку с. Соснівка Олевського району. На одній з ділянок дороги, перед перехрестям з вул. Лісовою с. Соснівка водій ОСОБА_3 , в порушення, відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи від 27.03.2018 №3/295 вимог Правил дорожнього руху ( ПДР )України, а саме:

-п. 1.10 ПДР, який зобов`язує водія транспортного засобу враховувати дорожні умови, тобто сукупність факторів, що характеризують видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини, дорожню обстановку, тобто сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, які повинен урахувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом, узбіччя, а саме елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів;

-п. 10.1 ПДР, який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним І не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 12.2 ПДР, який зобов`язує водія в темну пору доби вибрати таку швидкість руху, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, не переконався в безпечності своїх дій та виїхав на праве узбіччя дороги, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала, відповідно до висновку судово - медичної експертизи від 22.02.2018 №31, тілесні ушкодження у вигляді забою поперекової ділянки зліва, закритого перелому тіла пергшого поперекового хребця, які викликали довготривалий розлад здоровя та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні звернулися до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної ( немайнової ) шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням (злочином ) , а саме : 24 086, 32 гривень майнової шкоди та 100 000,00 гривень моральної ( немайнової ) шкоди заподіяної відповідачем .

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково , показав , що дійсно 02.02.2018 року , близько 18.00 години , керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Об`їздній у м. Олевськ Житомирської області в напрямку с. Соснівка Олевського району. На одній з ділянок дороги, перед перехрестям з вул. Лісовою с. Соснівка його осліпив зустрічний транспортний засіб і він з`їхавши на узбіччя дороги , збавив швидкість до 40 год/хв. та здійснив наїзд на пішохода , якого не побачив , почув тількі крик людини . Внаслідок зіткнення автомобіль з`їхав в кювет там же опинилася і потерпіла . Під час досудового розслідування справи дії слідчого не оскаржував .Визнає цивільний позов частково , а саме матеріальну шкоду в сумі 7086,32 гривні а моральну шкоду на 10 000,00 гривень . Перед потерпілою не вибачався і заподіяну шкоду не відшкодовував.

Вина обвинуваченого стверджується наступними доказами , а саме :
Так , допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_5 суду показала , що 02.02.2018 року , близько 18.00 години коли вона йшла з чоловіком по узбіччю дороги , по вул. Лісовій , перед перехрестям з вул. Об`їздною на її здійснив наїзд автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по узбіччю дороги . Зустрічного транспорту , який міг би осліпити водія не було , чому водій рухався по узбіччю дороги їй не відомо. Син чекав біля перехрестя їх в автомобілі БМВ , який був освітлений ближнім світом , стояночними огнями . Внаслідок наїзду на неї автомобіля вона опинилася в кюветі і отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості , вимушена була лікуватися довгий час , отримала інвалідність третьої групи . Обвинувачений перед нею не вибачився заподіяної шкоди не відшкодував . Пропонував відшкодувати 300,00 доларів США , але на той час їй не було відомо скільки буде коштувати лікування , а тому її чоловік гроші не взяв . Цивільний позов підтримала і просить суд його задовольнити повністю . Просить суд призначити покарання обвинуваченому згідно закону .

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_7 , чоловіка потерпілої ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , син потерпілої , суду показала , що 02.02.2018 року , близько 18.00 години біля перехрестя вул. Лісовій з вул. Об`їздною , чекав в машині БМВ з ОСОБА_9 свою матір і батька , які несли йому сумку з передачею . Машина була розвернута в сторону АЗС і стояла на узбіччі з включеними габаритами . В цей час коли мати з батьком наближалися до перехрестя , він бачив що світився ліхтарик , мимо їх по узбіччю проїхав на невеликій швидкості автомобіль потім він почув крик і побачив , що автомобіль знаходиться в кюветі і там же побачив свою матір . Після чого викликав швидку допомогу та МЧС на місце пригоди . Внаслідок наїзду автомобіля мати довгий час лікувалася і перенесла фізичну біль та моральні страждання .

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , фельдшер швидкої допомоги , суду показав , що 02.02.2018 року , на початку 19.00 години виїжджав за викликом на дорожньо-транспортну пригоду , біля перехрестя вул. Лісовій з вул. Об`їздною , з кювета забрав потерпілу ОСОБА_5 , яка знаходилася в 10-20 метрах від машини , яка на її наїхала і була також в кюветі , присутні пояснили , що саме ця машина збила потерпілу . Оглянувши на місці відвіз потерпілу до лікарні для надання медичної допомоги та дослідження . Обвинуваченого на місці пригоди не бачив .

А також :

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.02.2018 року з схемами , відповідно до якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення , а саме наїзду на пішохода ; ( а.с. 56-70 )

- висновком судово-медичної експертизи № 31 від 22.02.2018 року відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою поперекової ділянки зліва, закритого перелому тіла пергшого поперекового хребця, які могли утворитися від дії тупого ( тупих ) предмету ( предметів ) , можливо при обставинах та в термін , вказаних в медичній документації і в постанові слідчого ( в умовах дорожньо-транспортної пригоди ) викликали довготривалий розлад здоровя та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ; ( а.с. 73-74 )

- протоколом проведення слідчого експерименту зі схемами від 14.03.2018 року , за участю ОСОБА_3 відповідно до якого останній на місці показав про обставини вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди , тобто рухався своїм автомобілем по узбіччю дороги , в світлі фар побачив перешкоду , але загальмувати не встиг і вчинив наїзд на людину ; ( а.с.76-82 )

- протоколом проведення слідчого експерименту зі схемами від 14.03.2018 року , за участю ОСОБА_7 відповідно до якого останній на місці показав про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 з якого убачається , що ОСОБА_3 рухався автомобілем по узбіччю дороги назустріч йому і його дружині ОСОБА_5 він встиг відскочити , а дружину збив автомобіль під керуванням ОСОБА_3 ; ( а.с.83-88 )

- висновком авто-технічної експертизи № 3/343 від 03.05.2018 року , з фото таблицею , відповідно до якої встановлено , що автомобіль марки ВАЗ 2121 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував під час ДТП ОСОБА_3 знаходився у технічно справному стані ; ( а.с.91-106 )

- висновком експерта № 3/295 від 27.03.2018 року відповідно до якого встановлено , що у даній дорожній обстановці водієві автомобіля ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 необхідно було діяти відповідно до вимог п.п.1.10 « дорожні умови » , « дорожня обстановка » , « узбіччя » ; 10.1 , 12.2 Правил дрожнього руху України ( а.с.111-117 ).
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого , інших учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази , матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він своїми необережними діями вчинив необережне кримінальне правопорушення , яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості , вчинене проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що виразилося в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобом , що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження .

Призначаючи покарання обвинуваченому , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують кримінальне покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України , судом не встановлено .

Обставин, які обтяжують кримінальне покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України , судом не встановлено .

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

За роз`ясненнями, що містяться в п.п. 20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Визначаючи міру і вид кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує , те що останній не судимий , вчинив кримінальне правопорушення , яке є необережним та злочином середньої тяжкості , має постійне місце проживання , за місцем проживання характеризується позитивно , його вік та його ставлення до вчиненого, часткове визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення , наявність цивільного позову потерпілої , з врахуванням вказаних вище пом`якшуючих обставин , разом із конкретними обставинами справи , що свідчить про те, що обвинувачений , як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого , кримінального покарання , у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України , з застосуванням додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк .

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної ( немайнової ) шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням (злочином ) , а саме : 24 086, 32 гривень майнової шкоди та 100 000,00 гривень моральної ( немайнової ) шкоди заподіяної відповідачем підлягає задоволенню у повному обсязі , оскільки вина обвинуваченого доведена повністю , що стверджується дослідженими в суді належними та допустимими доказами.

На підставі наведеного та керуючись вимогами : ст.8,55,63 Конституції України ; ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ; ст.ст. 23 ,1195 , 1167, 1187 ЦК України ; ст.ст. 50,53,65-67, ч.1 ст.286 КК України ; ст.ст.100, 118, 122, 124, 179, 314-318, 349, 368, 370, 373, 374, 375, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 ( двухсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , тобто 3400,00 гривень , з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки .

Речовий доказ - легковий автомобіль марки ВАЗ 2121 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути законному володільцеві ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_3 виданий 09.06.1998 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області , на користь держави - 1 144,00 гривень судових витрат , за проведення авто-технічної експертизи № 3/343 від 03.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_3 виданий 09.06.1998 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області , на користь держави - 1 144,00 гривень судових витрат , за проведення авто-технічної експертизи № 3/295 від 27.03.2018 року .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної ( немайнової ) шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням (злочином ) , а саме : 24 086, 32 гривень майнової шкоди та 100 000,00 гривень моральної ( немайнової ) шкоди заподіяної відповідачем задовольнити у повному обсязі .

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий 09.06.1998 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області , на користь ОСОБА_5 : 24 086, 32 гривень майнової шкоди та 100 000,00 гривень моральної ( немайнової ) шкоди .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду , через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1