Справа № 761/5595/19
Провадження № 1-кс/761/4094/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 142 52 від 09.11.2016 про скасування арешту майна,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням про скасування арешту майна КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» представник підприємства ОСОБА_3 .
На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2016 (справа № 761/40168/16-к) у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 142 52 за ч. 4 ст. 190 КК України накладений арешт на нежитлові приміщення літери «А», загальною площею 149,4 кв.м. за адресою м. Київ, вул. О. Гончара, б. 32 «Б», які на праві власності належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».
На думку ініціатора клопотання, у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки рішенням Господарського суду м. Києва від 29.05.2017 нежитлові приміщення літери «А», загальною площею 149,4 кв.м., що знаходяться за вказаною вище адресою, витребувані у ТОВ «Столична Ліга» на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, тобто майно повернуте законному власнику, отже, подальше перебування майна під арештом шкодить інтересам власника.
На підставі викладеного, представник власника майна просив арешт нежитлових приміщень скасувати.
У судовому засіданні представник власника майна наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що кримінальне провадження № 120 161 001 000 142 52, у якому накладений арешт на зазначені об`єкти нерухомості, рішенням прокурора від 22.12.2016 об`єднане з кримінальним провадженням № 420 141 001 000 004 00 від 26.09.2014, яке з обвинувальним актом направлене до суду.
Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, аргументи прокурора, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням вичерпного переліку учасників кримінального провадження, зокрема, власника або володільця майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до п. 5 ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, зверненням до суду з обвинувальним актом.
Згідно з п. 24 ст. 3 КПК судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.
З наведеного витікає, що повноваження слідчого судді щодо здійснення останнім контролю за дотриманням прав учасників кримінального провадження шляхом розгляду скарг та клопотань учасників здійснюються останнім лише у межах досудового розслідування, тобто до направлення обвинувального акту до суду.

Водночас, як витікає з пояснень прокурора та наданих останнім документів, кримінальне провадження № 120 161 001 000 142 52 об`єднане рішенням процесуального керівника з матеріалами провадження № 420 141 001 000 004 00 під номером останнього. У подальшому, у цьому провадженні обвинувальний акт направлений до суду.
З наведеного вбачається, що досудове розслідування у вказаному провадженні закінчилось, тобто порушене заявником питання підлягає розгляду судом першої інстанції, до якого спрямований обвинувальний акт.
Відповідно до ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, віднесені законність (ст. 9 КПК) та диспозитивність ( ст. 26 КПК).

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та КПК.

Враховуючи, що диспозитивність у кримінальному провадженні передбачає, що слідчий суддя діє лише в межах визначених КПК повноважень, останній у силу наведених вище підстав на розгляд клопотання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не уповноважений, що є підставою для відмови у його задоволенні.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 3,9, 22, КПК України, слідчий суддя

*

ухвалив:
У задоволенні клопотання представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» ОСОБА_5 про скасування накладеного у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 142 52 арешту нежитлових приміщень літери «А», загальною площею 149,4 кв.м. за адресою м. Київ, вул. О. Гончара, б. 32 «Б», які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

.