Дата документу 11.12.2018 Справа № 331/7235/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/7235/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/856/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта базова середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не має місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
07 квітня 1992 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст.140 ч.2, 143 ч.3, 42, 44 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
12 листопада 1992 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ст.143 ч.2, ст. 43 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 31 жовтня 1994 року постановою Ільчевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 жовтня 1994 р. умовно-достроково, невідбутий строк 9 місяців 4 дні;
20 грудня 1995 року Орджонікідзевським районним судом м .Запоріжжя за ст.141 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 23 лютого 1999 року по відбуттю строку покарання;
26 жовтня 1999 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.140 ч.2, 140 ч.3, 141 ч.2, 229-6 ч.1, 42, 14 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з примусовим лікуванням від наркоманії, звільнений 28 лютого 2003 року по відбуттю строку покарання;
30 січня 2006 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.3, 187 ч.2, 190 ч.2, 263 ч.1, 69, 70 КК України (в редакції 2001 р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 28 серпня 2008 року по відбуттю строку покарання;
14 лютого 2013 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;
11 квітня 2013 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 29 травня 2013 року по відбуттю строку покарання;
20 травня 2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.213 ч.1 КК України до 150 годин громадських робіт;
24 жовтня 2014 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.15 ч.3, 185 ч.2, 186 ч.2, 263 ч.1, 309 ч.2, 69, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 КК України до 3 років 2 днів позбавлення волі;
27 листопада 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.263 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 01 червня 2016 року ухвалою Казанковського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2016 року умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 25 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 , представник потерпілого ПрАТ «Київстар» - адвокат ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_6 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України (за епізодами від 16 червня 2016 року, 10 липня 2016 року, 13 липня 2016 року, 17 липня 2016 року, 30 липня 2016 року, 11 серпня 2016 року, 27 серпня 2016 року, 03 вересня 2016 року, два епізоди від 04 вересня 2016 року, 07 вересня 2016 року, 21 вересня 2016 року) та засуджено до покарання: за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, невідбутого за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Цим же вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.185 КК України за епізодами від 16 червня 2016 року, 30 червня 2016 року, 14 липня 2016 року, 15 липня 2016 року, 16 липня 2016 року, 16 липня 2016 року, 02 серпня 2016 року, 12 серпня 2016 року, 13 серпня 2016 року, 29 серпня 2016 року та виправдано у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не більше ніж до дня фактичного відбуття покарання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 29 вересня 2016 року, тобто з моменту фактичного затримання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18 травня 2017 року», зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 29 вересня 2016 року до дня набрання вироком суду законної сили включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь прокуратури Запорізької області матеріальну шкоду у розмірі 3540 гривень.
Цивільні позови ОСОБА_12 , ПрАТ «Київстар», ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ТОВ «Телесвіт» про відшкодування матеріальної шкоди до ОСОБА_6 залишено без розгляду.
Вирішено питання про речові докази.

В апеляційній скарзі представник потерпілої особи ПАТ «Київстар» - адвокат ОСОБА_11 просить вищевказаний вирок суду скасувати в частині виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 за епізодами від 14 липня 2016 року та 16 липня 2016 року та призначити в цій частині новий судовий розгляд.

На думку представника потерпілої особи, вказаний вирок підлягає скасуванню у частині виправдання ОСОБА_6 за епізодами від 14 липня 2016 року та 16 липня 2016 року у зв`язку із неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт зазначає, що судом не допитано свідка ОСОБА_16 , також не допитано понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , що були присутніми під час проведення впізнання від 11 жовтня 2016 року, що свідчить про неповноту судового розгляду. Також судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції проведено за відсутності представника потерпілої особи ПАТ «Київстар», якого не повідомлено належним чином про дату, час та місце судового розгляду.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати в частині виправдання ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України та призначити в цій частині новий судовий розгляд.

На думку прокурора, вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції докази сторони обвинувачення, на яких ґрунтується обвинувачення відносно ОСОБА_6 , дослідженні не об`єктивно та односторонньо.

Так, у судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі, крім того під час досудового розслідування проводився слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_6 показував та розповідав всі деталі вчинення кримінальних правопорушень, однак судом прийнято до уваги показання обвинуваченого про те, що він не міг вчиняти інкримінованих злочинів, оскільки мав гіпсову пов`язку на руці, які в подальшому він змінив.

Прокурор зазначає, що вина ОСОБА_6 за епізодами від 30 червня 2016 року, 14 липня 2016 року, 15 липня 2016 року, 16 липня 2016 року, 02 серпня 2016 року підтверджується заявами про вчинення кримінального правопорушення, довідками про вартість викраденого майна, протоколами огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання, під час яких свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 впізнавали ОСОБА_6 , як особу, яка приносила їм інтернет обладнання та продаж бухти мідної проволоки, а також протоколом проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2016 року.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що висновки суду про визнання протоколів пред`явлення особи для впізнання недопустими доказами є порушенням вимог кримінально процесуального кодексу, оскільки всі слідчі дії під час досудового розслідування проведені відповідно до вимог ст.228 КПК України.

Крім того, судом не створено необхідних умов для реалізації сторонами їх процесуальних прав, порушено принцип змагальності. Так, прокурором заявлено клопотання про відкладення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 для виклику свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , однак судом відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання, без постановлення ухвали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, оскільки вважає призначене покарання надто суворим. Зазначає, що суд першої інстанції не міг призначити йому покарання суворіше ніж було призначено за попереднім вироком. Також судом не взято до уваги дані про його особу, а саме той факт, що у нього на утриманні є дитина, яка має інвалідність, також він сам потребує лікування. Обвинувачений просить зарахувати на підставі ст.72 КК України в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання по день набрання вироком законної сили.

Згідно з вироком суду, 16 червня 2016 року ОСОБА_6 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, перебував біля водоймища, розташованого за 650 метрів у західній стороні від смт.Більмак Більмакського району Запорізької області, де побачив, як ОСОБА_21 розмовляв по мобільному телефону, після розмови ОСОБА_21 свій мобільний телефон поклав до кишені шортів та пішов купатися. Після цього, у той же день приблизно о 19-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю біля водоймища сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з правої кишені шортів потерпілого таємно викрав належний потерпілому мобільний телефон «Lenovo S650» вартістю 2300 гривень, після чого викрадений мобільний телефон перевіз до м.Запоріжжя та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду на суму 2300 гривень.
Крім того, 10 липня 2016 року ОСОБА_6 прибув на автостанцію, розташовану в смт.Більмак Більмакського району Запорізької області, де вийшов із автобуса та направився в бік літнього павільйону, прилеглого до кафе «Піцерія» за адресою: смт.Більмак, вул.Запорізька, буд.34, де на столі побачив мобільний телефон, власник якого ОСОБА_22 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після цього в цей же день приблизно о 10-00 годині ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись зниженням уваги та реакції потерпілого, викликаних зловживанням алкогольних напоїв, та відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу зі столу таємно викрав належний потерпілому мобільний телефон «Prestigio Multi Phone PAP4055 DUO» вартістю 950 гривень, після чого викрадене майно перевіз до м.Запоріжжя та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на суму 950 гривень.
Крім того, 13 липня 2016 року, приблизно о 02 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул.Анголенка», біля будинку № 14-а по вул.Базарній в м.Запоріжжі, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_12 , яка сиділа на лавці, а поруч із нею стояла її жіноча сумка. Тоді, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_6 підійшов до потерпілої та шляхом ривку відкрито викрав належне потерпілій майно, а саме: сумку чорного кольору вартістю 100 гривень, в якій знаходились: гаманець чорного кольору із шкірозамінника вартістю 50 гривень; грошові кошти в сумі 600 гривень; мобільний телефон «Самсунг» вартістю 500 гривень; паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, трудова книжка на ім`я ОСОБА_12 , які не представляють для потерпілої матеріальної цінності, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1250 гривень.
Крім того, 17 липня 2016 року, приблизно о 05-00 годині, ОСОБА_6 прибув на частково огорожену територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , де підійшов до воріт та голосно покликав господаря. Переконавшись у тому, що господарка ОСОБА_23 спить або відсутня, ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб на території подвір`я, підійшов до господарської будівлі, відкрив двері та проник до середини приміщення, звідки таємно викрав бензопилу «Shtil-180» вартістю 1500 гривень, після чого викрадене майно перевіз до смт.Комиш-Зоря Більмацького району Запорізької області, де в подальшому продав бензопилу, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_23 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.
Крім того, 30 липня 2016 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_6 прибув на частково огорожену територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_3 , де підійшов до воріт та голосно покликав господаря. Переконавшись у тому, що господар ОСОБА_24 спить або відсутній, ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб на території подвір`я, підійшов до будинку, відкрив двері та проник до середини приміщення, звідки в одній із кімнат таємно викрав належний потерпілому мобільний телефон «Lenovo A6010 Musik» вартістю 2699 гривень, після чого викрадене майно перевіз до м.Запоріжжя, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на суму 2699 гривень.
Крім того, 11 серпня 2016 року ОСОБА_6 прибув до колишнього тваринного комплексу «Таврія», розташованого за адресою: смт.Більмак Більмакського району Запорізької області, вул.Гнатуші, неподалік від якого на грунтовій дорозі побачив автомобіль ВАЗ-21063 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого на передньому сидінні знаходилася сумка від ноутбуку. Після цього, у цей же день, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю на місцевості сторонніх осіб, шляхом вільного доступу відчинив передні пасажирські двері та із салону автомобіля таємно викрав сумку від ноутбука, в якій знаходилися: мобільний телефон «Samsung Galaxy J1» вартістю 2699 гривень та грошові кошти в сумі 15500 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_25 матеріальну шкоду на загальну суму 18199 гривень, а також паспорт громадянина України та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_25 , технічний паспорт на причіп, які не мають матеріальної цінності. В подальшому зазначені документи та сумку ОСОБА_6 викинув у розташовану неподалік водойму.
Крім того, 27 серпня 2016 року ОСОБА_6 знаходився у приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_26 , розташованому за адресою: АДРЕСА_4 . Під час розмови з власником будинку ОСОБА_6 побачив, що в будинку знаходилися грошові кошти, фотоапарат та планшет у шкіряному чохлі. Після цього, у цей же день приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб у приміщенні будинку, шляхом вільного доступу зі столу під скатертиною в спальній кімнаті таємно викрав грошові кошти в сумі 1200 гривень, також зі спальної кімнати викрав фотоапарат «Soni DSC-W-630» вартістю 3000 гривень, та планшет «Lenovo A5500H» у шкіряному чохлі, флешку 16GB вартістю 4380 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_26 матеріальну шкоду на загальну суму 8580 гривень. Після чого із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 03 вересня 2016 року, приблизно об 11-00 годині, ОСОБА_6 перебував у приміщенні церковного храму, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходячись у церковній лавці, під час розмови з ОСОБА_27 побачив, що у неї знаходилися грошові кошти. Після цього, дочекавшись доки остання покине приміщення, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб у приміщенні храму, шляхом вільного доступу зі столу таємно викрав грошові кошти в сумі 100 гривень та із сумочки, яка висіла на стільці, викрав грошові кошти в сумі 90 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_27 матеріальну шкоду на загальну суму 190 гривень, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 04 вересня 2016 року, у денний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у травматологічному відділенні КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» м.Запоріжжя, яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.80, під приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру повертати телефон, шляхом обману заволодів належним ОСОБА_28 мобільним телефоном «Prestigio 3501» вартістю 2500 гривень, із встановленою картою пам`яті «Kingstom micro SDHC UHS-1 45R 32GB» вартістю 250 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_28 матеріальну шкоду на загальну суму 2750 гривень.
Крім того, 04 вересня 2016 року, у денний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в опіковому відділенні КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» м.Запоріжжя, яка розташованв адресою: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.80, під вигаданим приводом здійснення продажу мобільного телефону фірми «Lenovo A369I» вартістю 400 гривень, який належав ОСОБА_29 , з метою викупу ноутбука, заволодів зазначеним мобільним телефоном та грошовими коштами в сумі 100 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_29 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.
Крім того, 07 вересня 2016 року, приблизно о 08-00 годині, ОСОБА_6 прибув на територію ринку КП «Мрія», розташованого по вул.Вокзальній у смт.Комиш-Зоря Більмакського району Запорізької області, де побачив як ОСОБА_30 поклав до кишені своєї куртки гаманець. Після цього, у цей же день, приблизно о 08-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю на місцевості сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з правої кишені куртки ОСОБА_31 таємно викрав належний потерпілому гаманець, в якому знаходилися мобільний телефон «Nokia-112» вартістю 420 гривень та дві банківські картки «ПриватБанку» з паролями до них. Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, прибув до банкомату, розташованому в приміщенні будинку культури по вул.Вокзальній в смт.Комиш-Зоря, де попросив двох невстановлених досудовим слідством осіб зняти грошові кошти з цих банківських карток, невстановлені особи зняли в банкоматі грошові кошти в сумі 4750 гривень, які передали ОСОБА_6 , таким чином останній викрав грошові кошти, чим спричинив потерпілому ОСОБА_32 матеріальну шкоду на загальну суму 5170 гривень.
Крім того, 21 вересня 2016 року, приблизно о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в холі Запорізької місцевої прокуратури №2, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Якова Новицького, буд.5, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через відкриті двері проник до приміщення службового кабінету, призначеного для прийому громадян, звідки таємно викрав належний прокуратурі Запорізької області монітор «LG22EA53VQ-P» та неттоп «Intel Cel847/2gb/30bg SSD/K/M» загальною вартістю 3540 гривень, після чого разом із викраденим майном зник у невідомому напрямку, чим спричинив прокуратурі Запорізької області матеріальну шкоду на загальну суму 3540 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане із проникненням в інше приміщення, за ч.2 ст.190КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) , вчинене повторно; за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні наступних злочинів.
16 червня 2016 року, приблизно о 10-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , та знаходячись на технічному поверсі, за допомогою раніше заготовлених інструментів, відкрутив та зрізав дроти, таким чином таємно викрав належне ФОП ОСОБА_14 майно, а саме: комутатор «D-LINK DGS 1100-06|ME» вартістю 4250 гривень бeз урахування ПДВ; модуль оптичний «SFP FH-NET FHM-S1203-S3303C 1310NM 1,25G 3КM» вартістю 326 гривень 25 коп. без урахування ПДВ; оптичний приймач «ARCOTEL» вартістю 1296 гривень 21 коп. без урахування ПДВ, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 5872 гривень 46 коп.
30 червня 2016 року, приблизно о 10-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , та знаходячись на технічному поверсі, за допомогою раніше заготовлених інструментів, відкрутив та зрізав дроти, таким чином таємно викрав належне ФОП ОСОБА_15 майно, а саме: комутатор «D-LINK DGS 1228/МE/ВІА 24 PORT 10/100» вартістю 4250 грн. бeз урахування ПДВ; модуль оптичний «SFP FH-NET FHM-S1203-S3303C 1310NM 1,25G 3КM» вартістю 326 гривень 45 коп. без урахування ПДВ; оптичний прилад «ARCOTEL» вартістю 1296 гривень 21 коп. без урахування ПДВ, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 5872 гривні 66 коп.
14 липня 2016 року, приблизно о 06-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшов до першого під`їзду будинку № 91 по пр.Соборному в м.Запоріжжя, та, знаходячись на технічному поверсі, за допомогою раніше заготовлених інструментів відкрутив та зрізав дроти, таким чином таємно викрав належне ПрАТ «Київстар» майно, а саме: комутатор «Huawei Quidway S2326 s|n DME7010815» вартістю 3329 гривень 84 коп. бeз урахування ПДВ; комутатор «Huawei Quidway S2326 s|n DME7008000» вартістю 3329 гривень 84 коп. бeз урахування ПДВ; чим спричинив ПрАТ «Київстар» матеріальну шкоду на загальну суму 6659 гривень 68 коп.
15 липня 2016 року, приблизно о 10-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_6 , та знаходячись на технічному поверсі, за допомогою раніше заготовлених інструментів, відкрутив та зрізав дроти, таким чином таємно викрав належне ФОП ОСОБА_33 майно, а саме: комутатор «D-LINK DGS 1100-06/ME» вартістю 1586 гривень бeз урахування ПДВ; модуль оптичний «SFP FH-NET FHM-S1203-S3303C 1310NM 1,25G 3КM» вартістю 326 гривень 45 коп. без урахування ПДВ; оптичний приймач «ARCOTEL» вартістю 1300 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_34 матеріальну шкоду на загальну суму 3212 грн. 45 коп.
16 липня 2016 року, приблизно о 07-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшов до третього під`їзду будинку АДРЕСА_7 , та, знаходячись на технічному поверсі, за допомогою раніше заготовлених інструментів відкрутив та зрізав дроти, таким чином таємно викрав належне ПрАТ «Київстар» майно, а саме: комутатор «SWITCH-OS-LS-6224» вартістю 5070 гривень 19 коп. бeз урахування ПДВ; модуль оптичний «ALC-SFP-LHSM1310» в кількості двох штук кожен за ціною 828 грн.39 коп. на суму 1656 гривень 78 коп., чим спричинив ПрАТ «Київстар» матеріальну шкоду на загальну суму 6726 гривень 97 коп.
16 липня 2016 року, приблизно о 08-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_8 , знаходячись на технічному поверсі, за допомогою раніше заготовлених інструментів, відкрутив та зрізав дроти, таким чином таємно викрав належне ТОВ «Телесвіт» майно, а саме: посилювач «Terra HD 203U, блок дистанційного живлення Вікодон ВК 2067» вартістю 3608 гривень 08 коп., чим спричинив ТОВ «Телесвіт» матеріальну шкоду на загальну суму 3608 гривень 08 коп.
02 серпня 2016 року, приблизно о 07-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, із телефонної каналізації, розташованої на торці будинку АДРЕСА_9 , за допомогою раніше заготовлених інструментів, шляхом перерізання, таємно викрав належне ПАТ «Укртелеком» майно, а саме: кабель телефонний ТППеП 100х2х0,04 довжиною 12 метрів, кабель телефонний мідний ТППеП 50х2х0,04 довжиною 12 метрів, кабель телефонний мідний ТППеП 10х2х0,04 довжиною 12 метрів, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 672 гривні 40 коп.
12 серпня 2016 року, приблизно о 05-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_10 , та знаходячись на технічному поверсі, за допомогою раніше заготовлених інструментів, відкрутив та зрізав дроти, таким чином таємно викрав належне ФОП ОСОБА_13 майно, а саме: комутатор «D-LINK DES 1228|MB1A» вартістю 4250 гривень бeз урахування ПДВ; модуль оптичний «SFP FH-NET FHM-S1203-S3303C 1310NM 1,25G 3КM» вартістю 326 гривень 45 коп без урахування ПДВ; оптичний приймач «ARCOTEL» вартістю 1300 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 5876 гривень 45 коп.
13 серпня 2016 року, приблизно о 06-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_6 , та знаходячись на технічному поверсі, за допомогою раніше заготовлених інструментів, відкрутив та зрізав дроти, таким чином таємно викрав належне ФОП ОСОБА_14 майно, а саме: комутатор «D-LINK DGS 1100-06|ME» вартістю 4250 гривень бeз урахування ПДВ; модуль оптичний «SFP FH-NET FHM-S1203-S3303C 1310NM 1,25G 3КM» вартістю 326 гривень 45 коп. без урахування ПДВ; оптичний приймач «ARCOTEL» вартістю 1300 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 5876 гривень 45 коп.
29 серпня 2016 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, із телефонної каналізації, розташованої на торці будинку АДРЕСА_11 , за допомогою раніше заготовлених інструментів, шляхом перерізання, таємно викрав належне ПАТ «Укртелеком» майно, а саме: муфту Хага-1000 2МР 200-2 (комплект) вартістю 416 гривень 58 коп. без урахування ПДВ, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 416 гривень 58 коп.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за вказаними епізодами злочинів органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили пом`якшити призначене покарання, та на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання період його попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили, заперечували проти апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої особи ПАТ «Київстар»; прокурора, яка не підтримала апеляційні скарги процесуального прокурора і представника потерпілої особи ПАТ «Київстар», і погодилась з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої особи ПАТ «Київстар» задоволенню не підлягають, через наступне.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати ним відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за епізодами від 16 червня 2016 року, 10 липня 2016 року, 13 липня 2016 року, 17 липня 2016 року, 30 липня 2016 року, 11 серпня 2016 року, 27 серпня 2016 року, 03 вересня 2016 року, два епізоди від 04 вересня 2016 року, 07 вересня 2016 року, 21 вересня 2016 року при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого за вказаними епізодами ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статтей Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Обґрунтовано суд призначив покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання з урахуванням вимог ст.71 КК України - за сукупністю вироків, оскільки обвинувачений вчинив вищевказані кримінальні правопорушення в період умовно-дострокового звільнення.

Однак, при визначенні обвинуваченому строку остаточного покарання за сукупністю вироків, судом першої інстанції не дотримано вимог ч.2 ст.416 КПК України.

Так попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 190 КК України та засуджено:
за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;
за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 грудня 2017 року зазначений вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

З ухвали апеляційного суду Запорізької області від 13 грудня 2017 року вбачається, що вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасовано у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при новому розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 був позбавлений можливості посилювати покарання ОСОБА_6 , на що обґрунтовано вказав обвинувачений в апеляційній скарзі.

У зв`язку із викладеним, оскаржуваний вирок в цій частині підлягає зміні, а призначене ОСОБА_6 за сукупністю вироків покарання - пом`якшенню до 4 років 1 місяця.
Оскільки, з врахуванням положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, ОСОБА_6 на цей час відбув призначене йому покарання, він підлягає звільненню з-під варти в залі суду.

Стосовно доводів і вимог апеляційних скарг сторони обвинувачення, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи виправданою, зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано виправдав ОСОБА_6 за епізодами від 16 червня 2016 року, 30 червня 2016 року, 14 липня 2016 року, 15 липня 2016 року, 16 липня 2016 року, 16 липня 2016 року, 02 серпня 2016 року, 12 серпня 2016 року, 13 серпня 2016 року, 29 серпня 2016 року у зв`язку недоведеністю вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень.

При цьому суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, суд, заслухавши та проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_6 , обґрунтовано прийняв до уваги його показання, у яких останній не визнавав свою вину та пояснив, що на період часу вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень він мав гіпсову пов`язку на правій руці, тому фізично не міг демонтувати комутатори, зрізати дроти зі стін. Слідчий експеримент за його участю проводився за вказівкою слідчого, який називав адреси будинків, він лише погоджувався зі слідчим, оскільки він перебував у стані депресії через проблеми у родині.
Доводи прокурора, про те, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав свою вину повністю, не спростовують висновків суду, оскільки обвинувачений неодноразово змінював свою позицію, але під час визнання вини він не зазначав ані деталей вчинених злочинів, ані дати та місця таємного викрадення майна, що ставить під сумнів достовірність і добровільність таких його показань.
Дослідивши та проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав недопустимими такі докази: протокол пред`явлення особи для впізнання від 11 жовтня 2016 року, згідно з яким, свідок ОСОБА_19 впізнав особу на фото під № 4, який проносив йому на продаж інтернет обладнання; протокол пред`явлення особи для впізнання від 11 жовтня 2016 року, згідно з яким, свідок ОСОБА_16 впізнав особу на фото під № 1, який проносив йому на продаж інтернет обладнання; протокол пред`явлення особи для впізнання від 11 жовтня 2016 року, згідно з яким, свідок ОСОБА_16 впізнав особу на фото під № 3, який приносив йому на продаж інтернет обладнання; протокол пред`явлення особи для впізнання від 11 жовтня 2016 року, згідно з яким, свідок ОСОБА_16 впізнав особу на фото під № 1, який приносив йому на продаж інтернет обладнання; протокол пред`явлення особи для впізнання від 11 жовтня 2016 року, згідно з яким, свідок ОСОБА_19 впізнав особу на фото під № 3, який приносив йому на продаж інтернет обладнання; протокол пред`явлення особи для впізнання від 11 жовтня 2016 року, згідно з яким свідок ОСОБА_20 впізнав особу на фото під № 4, який приносив йому на продаж бухти мідної проволоки; протокол проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 .
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки відповідно до ст.228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути предявлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.
Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явлення особи для впізнання. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.
В порушення вищезазначених вимог у протоколах пред`явлення особи для впізнання відсутній опис усіх осіб, які пред`являлись для впізнання за номерами від одного до чотирьох, а також відсутнє зазначення про те, хто є тією особою (ПІБ), яку свідок впізнав на відповідних фото (відомості щодо анкетних даних осіб не зазначені).
Суд вірно не взяв до уваги протокол проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2016 року за участю ОСОБА_6 , оскільки останній зазначив, що усі адреси місць вчинення злочинів називав безпосередньо слідчий, куди привозив його та понятих, він дав згоду фотографуватися на фоні цих будинків, оскільки перебував під впливом наркотичних засобів, які йому давали працівники поліції, крім того допитаний свідок ОСОБА_35 , зазначив, що він нічого не пам`ятає з приводу його участі у якості понятого під час проведення слідчого експерименту із ОСОБА_6 , підозрюваного не знає, як проводився слідчий експеримент зазначити не може.
Також колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо неможливості використання речових доказів для підтвердження вини ОСОБА_6 за всіма епізодами крадіжок інтернет обладнання та кабельної продукції, оскільки дані речові докази були виявлені під час проведення огляду місця події 13 жовтня 2016 року та вилучені 20 жовтня 2016 року, як речі, які застосовувалися під час вчинення злочину 16 червня 2016 року для заволодіння майном СПД Гречаний. Крім то інструменти були вилучені під час огляду місця події ділянки місцевості у загальнодоступному місці, та безпосередньо за місцем проживання ОСОБА_6 або при ньому не перебували.
Суд зробив правильні висновки про неможливість покладення вищевказаних доказів в основу обвинувального вироку.

Отже доводи прокурора про, те, що вищезазначені докази є допустимими та належними, спростовуються матеріалами провадження.

Також з матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини провадження, вирішив всі заявлені сторонами клопотання.

Тому доводи прокурора та представника потерпілого в апеляційних скаргах про неповноту та однобічність судового розгляду є необґрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора.
Так, з метою допиту свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 суд вжив всіх передбачених законом засобів - неодноразово викликав вказаних осіб у судові засідання, постановляв ухвали про їх примусовий привід, однак дані дії результату не дали.
В той же час, всупереч вимогам ч.3 ст.23 КПК України, прокурор не забезпечив присутність під час судового розгляду вказаних свідків обвинувачення.
Доводи апеляційної скарги представника потерпілої особи ПАТ «Київстар» щодо того, що судом не з`ясовано причин неявки свідка ОСОБА_16 , є безпідставними і спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Щодо тверджень апелянтів про те, що суд першої інстанції не допитав свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні клопотання про допит вищезазнаних осіб.
Стосовно доводів апелянта про порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме розгляду судом першої інстанції кримінального провадження за відсутності представника потерпілої особи ПАТ «Київстар», та неповідомлення останнього про такий розгляд, також є безпідставними.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що представник ПАТ «Київстар» приймав участь у деяких судових засіданнях, після чого звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження за відсутності представника вказаного товариства.

На переконання колегії суддів, суд, ухвалюючи виправдувальний вирок за епізодами від 16 червня 2016 року, 30 червня 2016 року, 14 липня 2016 року, 15 липня 2016 року, 16 липня 2016 року, 16 липня 2016 року, 02 серпня 2016 року, 12 серпня 2016 року, 13 серпня 2016 року, 29 серпня 2016 року, належним чином дослідив наявні докази та дійшов обґрунтованого висновку про те, що сторона обвинувачення не надала належних, допустимих і достатніх доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних правопорушень.

Згідно з п.10 ч.1, ст.7, ч.ч.1, 2, 4 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом і встановлено обвинувальним вироком.

У відповідності до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Однією з основних засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка декларує, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Про що неодноразово наголошувалось у рішеннях Європейського суду з прав людини, в т.ч. і у рішенні Суду у справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що провівши судовий розгляд кримінального провадження у відповідності до положень ст.337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, діючи в межах своїх повноважень, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов до вірного висновку, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, тому ОСОБА_6 по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України за епізодами від 16 червня 2016 року, 30 червня 2016 року, 14 липня 2016 року, 15 липня 2016 року, 16 липня 2016 року, 16 липня 2016 року, 02 серпня 2016 року, 12 серпня 2016 року, 13 серпня 2016 року, 29 серпня 2016 року підлягає виправданню, про що вірно зазначено як в мотивувальній, так і в резолютивній частині вироку.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирок в частині виправдання є законним, обґрунтованим й мотивованим та підстав для його скасування немає, тому апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої особи задоволенню не підлягають, оскільки доводи апелянтів не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

апеляційні скарги прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 та представника потерпілої особи ПАТ «Київстар» адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Жовтенвого районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України (за епізодами від 16 червня 2016 року, 10 липня 2016 року, 13 липня 2016 року, 17 липня 2016 року, 30 липня 2016 року, 11 серпня 2016 року, 27 серпня 2016 року, 03 вересня 2016 року, два епізоди від 04 вересня 2016 року, 07 вересня 2016 року, 21 вересня 2016 року) змінити в частині призначеного остаточного покарання за сукупністю вироків.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону N 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання період його попереднього ув`язнення з 29 вересня 2016 року по 11 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти як такого, що відбув призначене покарання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4