Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-в/759/415/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Святошинського РВ

філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській обл. ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання начальника Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 17.12.2014 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік, який був скасований 27.05.2015 вироком Апеляційного суду м. Києва в частині призначення покарання, ухвалено в цій частині новий вирок за яким призначено покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки з відрахуванням 20 % із заробітку в дохід держави,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 засуджений 17.12.2014 вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 27.05.2015 вказаний вирок Святошинського районного суду міста Києва скасовано в частині призначення покарання та ухвалено новий вирок, за яким ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді виправних робіт по місцю роботи строком на 2 роки з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.

Як вбачається з особової справи № 02/2015 ОСОБА_6 з 09.06.2015 перебуває на обліку у Святошинському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

08.07.2015 йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання, а також наслідки за ухилення від відбування іспитового строку та поважні причини неявки на реєстрацію, з чим ОСОБА_6 був ознайомлений під підпис.

Цього ж дня була винесена постанова, якою ОСОБА_6 встановлені дні явки на реєстрацію, а саме: 3-й понеділок кожного місяця. В подальшому, постановою від 10.06.2016 йому було змінено дні явки на реєстрацію та встановлено 1-й та 3-й понеділок кожного місяця.
За час перебування на обліку ОСОБА_6 не додержувався порядку та умов відбування покарання, на реєстрації не з`являвся, не працював.
Заслухавши пояснення представника Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, яка підтримала подання та просила його задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення подання, дослідивши подання та матеріали особової справи № 02/2015 стосовно ОСОБА_6 ,суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_6 засуджений 17.12.2014 вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік.

Вказаний вирок суду вироком Апеляційного суду м. Києва від 27.05.2015 скасовано в частині призначення покарання та ухвалено новий вирок, за яким ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді виправних робіт по місцю роботи строком на 2 роки з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки як два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Як вбачається з матеріалів особової справи № 02/2015 стосовно ОСОБА_6 , останній 08.07.2015 ознайомився з порядком відбування покарання у виді виправних робіт та постановою встановлення днів явки на реєстрацію під підпис (а.с. 16, 24).

З досліджених матеріалів особової справи № 02/2015 стосовно ОСОБА_6 вбачається, що останній умисно не виконує обов`язки щодо відбування призначеного йому покарання, не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, причини неприбуття не повідомляв, звільнився з роботи та на іншу роботу не влаштувався (а.с. 25, 62). Вказані дії ОСОБА_6 свідчать про умисне ухилення від відбування покарання.

Також слід зазначити, що ч. 2 ст. 389 КК України встановлено кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт.

При цьому, з матеріалів особової справи № 02/2015 стосовно ОСОБА_6 не вбачається, що орган з питань пробації звертався до правоохоронних органів щодо наявності в діях ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, подвоюються.
За таких обставин, подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 369-372, 376, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1