18.12.2018 Справа № 756/7969/15-к
№ 756/7969/15-к
№ 1/756/10/18
ПОСТАНОВА

18 грудня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 309 ч.2, 307 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження судді Оболонського районного суду м. Києва 12.12.2018 на підставі протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду (в порушення вимог ч. 3 ст. 57 КПК України (в редакції 1960 року) надійшла кримінальна справа щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 309 ч.2, 307 ч.2 КК України.

Підставою для передачі справи у провадження судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 стала постанова суду від 12.12.2018 року під головуванням судді ОСОБА_5 , якою задоволено його заяву про самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 КПК України (в редакції 1960 року) у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 16-2КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідної кримінальної справи, скарги, подання чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що знаходиться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків, ухвал та постанов для судді, який брав участь в ухваленні вироку, ухвали та постанови, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних
з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.
Частиною 3 ст. 57 та частиною 3 статті 16-2КПК України (в редакції 1960 року) не передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який розглядає справу одноособово, справа передається раніше визначеному судді.
Такого не передбачено та не визначено і Засадами використання автоматизованої системи документообігу в Оболонському районному суді м. Києва.
Таким чином головуючого суддю в даній кримінальній справі визначено з грубим порушенням як Засад використання автоматизованої системи документообігу в Оболонському районному суді м. Києва, так і положень ч.3 ст. 57, ч. 3 ст. 16-2КПК України (в редакції 1960 року), що безумовно зобов`язує суддю, визначеного головуючим у кримінальному провадженні з порушенням закону, заявити самовідвід.

Наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України», п.49).
Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України», п.53)
Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Рішення ЄСПЛ у справі Мікалефф проти Мальти п.98).
В рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи від 17.11.2010 року у пункті 11 щодо зовнішньої незалежності суддів зазначено, що зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.
Крім того, Оболонським районним судом м. Києва під головуванням судді ОСОБА_1 вже було 06.03.2018 року винесено постанову про повернення справи на додаткове розслідування. Зазначена постанова була скасована ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2018 року та кримінальну справу було повернуто на новий розгляд у той же суд першої інстанції. Про те, що справу слід повернути тому ж самому складу суду або раніше визначеному головуючому судді в ухвалі апеляційної інстанції також мова не йде.

Після повернення справи з Апеляційного суду м. Києва вона у провадженні судді ОСОБА_5 перебувала близько 5 місяців, після чого без авторозподілу повторно була передана судді ОСОБА_1 , як раніше визначеному судді.

Прокурор жодних заперечень проти заявленого головуючим суддею самовідводу не заявив.

Відтак, самовідвід у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 309 ч.2, 307 ч.2 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16-2, 54, 55, 57 КПК України (в редакції 1960 року), суд

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальній справі стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 309 ч.2, 307 ч.2 КК України, задовольнити.

Зазначену кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 309 ч.2, 307 ч.2 КК України, передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у порядку, встановленому частиною третьою статті 16-2 КПК України (в редакції 1960 року).
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1