Провадження 11-кп/824/926/2019 Суддя -доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника ОСОБА_8 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, із середньо-спеціально освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: останній раз 12.05.2014 року, Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71,72 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10.08.2009 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі; 04.04.2016 р. звільненого умовно-достроково на невідбуту частину покарання у вигляді 3 місяців 17 днів,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_10 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 11.09.2018 року по 13.09.2018 року включно.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 , 11.09.2018 року, приблизно о 15 годині 00 хвилинперебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього, виник злочинний умисел направлений на проникнення до технічного приміщення по обслуговуванню ліфтів вищевказаного будинку та повторного таємного викрадення чужого майна, а саме гальмівної котушки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, бажаючи збагатитися за чужий рахунок, діючи, повторно, таємно, проникнув до технічного приміщення по обслуговуванню ліфтів, розташованого на даху будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав з двигуна ліфту гальмівну котушку, яка належить комунальному підприємству «КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського районну м.Києва» балансовою вартістю 1275 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського районну м.Києва» майнову шкоду на загальну суму 1275 грн.
В апеляційних скаргах захисник та обвинувачений просять вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вважають, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає його особі та за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. На думку апелянтів судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений проживає разом зі своєю матір`ю, яка є інвалідом другої групи, хворіє та потребує сторонньої допомоги. При призначенні покарання суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 має поганий стан здоров`я, сприяв розкриттю злочину, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Києві, представник потерпілого не має обвинуваченого будь-яких претензій, цивільний позов по справі не заявлений, завдана шкода відшкодована.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на доказах, які зібрані у справі та не викликають сумнівів у своїй достовірності.
За змістом ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Всупереч доводам апелянтів, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який
раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, характеризується негативно, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та наявність у нього та його матері, з якою він спільно проживає тяжких захворювань та обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Посилання апелянтів, що поза увагою суду залишилось наявність в обвинуваченого хворої матері, яка потребує сторонньої допомоги є безпідставними, оскільки дана обставина була відома суду при розгляді кримінального провадження та відповідно бралась до уваги при призначенні покарання, що підтверджується вироком суду.
Наявні в матеріалах кримінального провадження довідки про стан здоров`я ОСОБА_7 на думку колегії суддів, не впливають на призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання.
Також апеляційний суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на що вказує ОСОБА_7 в апеляційній скарзі.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, проте належних висновків не зробив та повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.
За таких обставин, на думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і підстав вважати його явно несправедливим внаслідок суворості, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, в зв`язку з чим залишає цей вирок без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: