УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР по заяві про вчинення кримінального правопорушення.
Скарга мотивована тим, що 25.10.2018 року ОСОБА_3 направив заяву про вчинення кримінального правопорушення начальнику ГУНП у Вінницькій області. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України заява ОСОБА_3 від 25.10.2018 не була внесена до ЄРДР протягом 24 годин. Скаржник вважає дану бездіяльність органу досудового розслідування незаконною, а тому просить зобов`язати ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_3 від 25.10.2018 про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки на поштову адресу, оскільки повідомити через направлення останньому телефонограми не являлося за можливе, через ігнорування телефонних дзвінків.
Представник ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За даних обставин, врахувавши короткі строки розгляду даної категорії справ, та те що слідчий суддя вичерпав усі можливості щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про розгляд скарги, а тому вважає за необхідне розглянути справу у відсутність останнього.
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався без фіксації процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя встановив наступне.

25.10.2018 року ОСОБА_3 направив поштовим відправленням до ГУНП у Вінницькій області заяву, в якій просив внести в ЄРДР відомості про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень наведених норм законодавства свідчить про те, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів. Тобто сама заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей до ЄРДР та для початку досудового розслідування і вказана заява (повідомлення) має містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до п. 2 глави 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
У заяві від 25.10.2018 ОСОБА_3 порушено питання про внесення відомостей до ЄРДР з питань, які вирішуються у встановленому КПК України порядку саме під час здійснення досудового розслідування (об`єднання кримінальних проваджень) чи після закінчення досудового розслідування (оскарження постанови про закриття кримінального провадження), однак відсутні будь-які об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.

Таким чином, невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 від 25.10.2018, яка за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора, в розумінні положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що невнесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування, по заяві ОСОБА_3 від 25.10.2018 було обґрунтованим, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2018 року - відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя