Провадження № 11-кп/4820/11/19
Справа № 676/4408/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.263,
ч.3 ст.357, ч.ч.1,4 ст.358 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами процесуального прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 жовтня 2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слюдянка Іркутської області Російської Федерації, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 25 березня 2003 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
2) 19 вересня 2003 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 18 червня 2005 року умовно-достроково із не відбутою частиною покарання 1 рік 7 місяців 20 днів;
3) 24 жовтня 2006 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185, ст. 304 КК України, на підставі ст. 70, 71 КК України, на 4 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 16 вересня 2010 року по відбуттю строку покарання;
4) 11 квітня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ст.395 КК України, на підставі ст.70 КК України, на 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільненого 23 лютого 2015 року умовно-достроково із не відбутою частиною покарання 1 рік 5 місяців 5 днів;
5) 15 червня 2017 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 5 років 5 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ч.ч.1,4 ст.358 КК України та призначено покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України - п`ять років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.187 КК України - шість років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.263 КК України - чотири роки позбавлення волі;
-за ч.1 ст.358 КК України (в редакції із змінами внесеними згідно Закону №3207-VI від 07.04.2011) - п`ять місяців арешту;
-за ч.4 ст.358 КК України (в редакції із змінами внесеними згідно Закону №3207-VI від 07.04.2011) - шість місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_9 покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71, ч.4 ст.81 КК України, до покарання призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2012 року та остаточно до відбуття призначено ОСОБА_9 покарання у виді 6 (шести) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Виправдано ОСОБА_9 та визнано його невинуватим за ч.3 ст.357 та ч.2 ст.185 КК України через не доведення вчинення цих кримінальних правопорушень обвинуваченим.
Виправдано ОСОБА_9 та визнано його невинуватим за інкриміновані йому обставини придбання бойових припасів, що кваліфіковано, як злочин, передбачений ч.1ст.263 КК України, через не доведення обставин придбання.

Строк покарання ОСОБА_9 постановлено обчислювати з 26 жовтня 2017 року, зарахувавши йому у строк відбуття покарання термін тримання під вартою з 14 липня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 25 жовтня 2017 року один день ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_9 обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 2903 грн. 88 коп.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 80540, 60 грн. (вісімдесят тисяч п`ятсот сорок гривень, 60 копійок) матеріальної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 45 000 (сорок п`ять тисяч гривень) моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 138 000 грн. (сто тридцять вісім тисяч гривень) матеріальної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.
Залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_12 до ОСОБА_9 .
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_9 у червні 2016 року у першій половині дня в АДРЕСА_3 , умисно, з метою використання підробленого документу у фінансових установах, відірвав фотографію на першій сторінці у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 14 березня 2008 року на ім`я ОСОБА_13 1990 року народження, та вклеїв фотокартку зі своїм зображенням, таким чином вніс зміни до офіційного документу, що посвідчує особу і її громадянство, тобто, підробив офіційний документ з метою його використання.
ОСОБА_9 7 червня 2016 року о 11 год. 30 хв. у приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард Сіндікат-плюс Гульцов та Компанія», що по проспекту Грушевського, 42 в м. Кам`янець-Подільському, з метою отримання фінансового кредиту під заставу виробів із золота 585 проби загальною вагою 12,95 грам, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий у 2008 році на ім`я ОСОБА_13 , є підробленим, умисно, надав працівнику вказаного ломбарду завідомо підроблений документ вказаний паспорт з переклеєною фотографією, тобто, використав завідомо підроблений документ.
ОСОБА_9 8 червня 2016 року о 12 год. 22 хв. у приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім», що по вул. Князів Коріатовичів, 17 в м. Кам`янець-Подільському, з метою отримання фінансового кредиту під заставу виробів із золота 585 проби загальною вагою 7,39 грам, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий у 2008 році на ім`я ОСОБА_13 , є підробленим, умисно, повторно, надав працівнику вказаного ломбарду завідомо підроблений документ згаданий паспорт з переклеєною фотографією, тобто, використав завідомо підроблений документ.
Аналогічно, 8 червня 2016 року о 15 год. ОСОБА_9 в приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард Партнер» Вівенко і Компанія», що по вул. Князів Коріатовичів, 13 в м. Кам`янець-Подільському, з метою отримання фінансового кредиту під заставу виробів із золота 585 проби загальною вагою 5,3 грам, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий у 2008 році на ім`я ОСОБА_13 , є підробленим, умисно, повторно надав працівнику вказаного ломбарду завідомо підроблений документ згаданий паспорт з переклеєною фотографією, тобто використав завідомо підроблений документ.
ОСОБА_9 27 червня 2016 року о 2 год. в АДРЕСА_4 , шляхом віджиму металопластикового вікна квартири АДРЕСА_5 , проник у приміщення житла на першому поверсі, звідки умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів викрав майно потерпілого ОСОБА_11 : ноутбук марки HP CQ 58387SR (D9V14EА) серійний номер 5СR31209TF вартістю 3500 гривень; пневматичний пістолет марки «EKOLVIPER 4.5 E4VP 11122051» чорного кольору вартістю 2000 гривень; перстень вагою 10 грам виготовлений із золота 375 проби зі срібною вставкою із чорним камінцем трикутної форми загальною вартістю 7000 гривень; кольє з підвіскою у формі метелика вагою 150 грам виготовлене із золота 375 проби загальною вартістю 105000 гривень; каблучку прямокутної форми вагою 5 грам із камінцем червоного кольору посередині виготовлену із золота 375 проби загальною вартістю 3500 гривень; каблучку у формі подібній до квітки «Гвоздика» вагою 4 грама з камінцем білого кольору посередині виготовлену із золота 375 проби загальною вартістю 2800 гривень; браслет (змійка) вагою 5 грам виготовлений із золота 375 проби загальною вартістю 3500 гривень; два браслети (поковка, суцільний) вагою по 10 грам кожний виготовлені із срібла 925 проби загальною вартістю по 300 гривень за браслет на суму 600 гривень; дві обручки вагою по 2 грама кожна виготовлені із золота 375 проби загальною вартістю по 1400 гривень за обручку на суму 2800 гривень; ікону мальовану на дерев`яній дошці розмірами 30 см на 25 см. із зображенням «Божої Матері» вартістю 800 гривень; гроші - 6000 гривень купюрами номіналом по 200 гривень; «DVD» програвач марки «LG» вартістю 500 гривень, а всього ОСОБА_9 викрав майна потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 138000 гривень, чим спричинив останньому значної матеріальної шкоди на вказану суму.
ОСОБА_9 7 липня 2016 року о 15 год. 30 хв. в м. Кам`янці-Подільському, по вул. Соборній, 31, на першому поверсі четвертого під`їзду, умисно, з корисливою метою, в стані алкогольного сп`яніння, вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_10 з застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, при наступних обставинах, зокрема: ОСОБА_9 прослідкував за потерпілою, яка виходила в коридор, схопив її і лівою рукою закрив рот потерпілої, а правою рукою приставив до шиї ножа та наказав мовчати, погрожуючи її зарізати. Сприймаючи погрози нападника як реальні і небезпечні для життя і здоров`я, потерпіла почала вириватись, проте ОСОБА_9 не зупинився, демонструючи реальність висловлених погроз, він, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді чотирьох подряпин в області спинки носу в середньому відділі, в області підборіддя справа, в області передньої поверхні шиї в верхній третині, на тильній поверхні правої кисті на рівні 4-5 п`ясних кісток, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Далі ОСОБА_9 , продовжуючи долати опір потерпілої, рукояткою ножа, який знаходився у його правій руці наніс два удари по голові потерпілої ОСОБА_10 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох синяків в тім`яних областях справа та з ліва, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, в результаті чого потерпіла ОСОБА_10 впала спиною на підлогу.
Таким чином, застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, ОСОБА_9 коліном притиснув грудну клітку потерпілої та з шиї останньої зірвав ланцюжок із золота 585 проби вагою 13,58 г., довжиною 45 см., вартістю 25666,20 грн. з підвіскою із золота 585 проби, вагою 3,19 г. вартістю 5933,40 грн., ланцюжок із золота 585 проби, вагою 10,50 г., довжиною 50 см. вартістю 21210,00 гривень з хрестиком із золота 585 проби, вагою 2,79 г., вартістю 5217,30 грн., тобто шляхом розбійного нападу заволодів її майном. При цьому, зриваючи золоті прикраси, ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді переривистої садини, яка місцями відображає сліди ланцюжка (у вигляді дуг повернутих одна до одної) на задній поверхні шиї в середній третині, з розповсюдженням на бокову поверхню шиї з права, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Далі ОСОБА_9 схопив потерпілу за ліву руку та стиснув її пальцями, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді двох плямистих синяків на тильній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та з вказаної руки зірвав браслет із золота 585 проби вагою 9,85 г., довжиною 19,5 см., вартістю 19897 грн. з підвіскою у вигляді підкови із золота 585 проби, вагою 1,37 г. вартістю 2616,70 грн., після чого покинув місце події. Таким чином, ОСОБА_9 вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_10 з застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я та заволодів майном потерпілої на загальну суму 80540,60 гривень.
ОСОБА_9 упродовж липня 2017 року, зокрема до 26 липня 2016 року, в АДРЕСА_3 , в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, без передбаченого законом дозволу зберігав у житлі боєві припаси: 34 довгих гвинтівкових 5,6 мм. спортивно-мисливських набої кільцевого запалення до нарізної спортивно-мисливської вогнепальної зброї.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор та обвинувачений подали апеляційні скарги.

Так у подій апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України - п`ять років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.187 КК України - шість років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.263 КК України - чотири роки позбавлення волі;
-за ч.3 ст.357 КК України один місяць арешту;
-за ч.1 ст.358 КК України - п`ять місяців арешту;
-за ч.4 ст.358 КК України - шість місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_9 покарання у виді 6 (шість) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2012 року та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 6 (шести) років і 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Цивільні позови потерпілих задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, в частині виправдання обвинуваченого за інкримінованими йому злочинами, передбаченими ч.1 ст.263, ч.3 ст.357 та ч.2 ст.185 КК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що потягло за собою ухвалення неправосудного судового рішення.
Зазначає, що вина обвинуваченого за вказаними злочинами повністю підтверджується належними та допустимими доказами, яким місцевий суд належної оцінки не дав, а частини з них взагалі не врахував, не навівши мотивів такого рішення.
Зокрема:
-за епізодом придбання бойових припасів, вина обвинуваченого підтверджується окрім його ж показань, наданих під час проведення слідчого експерименту, показаннями свідка ОСОБА_14 , даними протоколу добровільної видачі набоїв та висновком балістичної експертизи;
-за епізодом крадіжок велосипедів даними слідчого експерименту, протоколами огляду місця подій, заявами про вчинення злочину, довідками про вартість викладеного майна, протоколом про результати проведення негласних слідчих дій, як слідчої дії, яка проведена на підставі ухвали Апеляційного суду Хмельницької області.

Наголошує, що негласна слідча розшукова дія відносно ОСОБА_9 , в ході якої здобуто інформацію про причетність обвинуваченого до крадіжок велосипедів, проводилась в межах одного об`єднаного кримінального провадження, в ході якого розслідувались інкриміновані ОСОБА_15 діяння, а тому використання результатів отриманих в ході її проведення, не потребує звернення прокурора з клопотанням до суду про надання дозволу на використання цієї інформації для доказування вини.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону під час розгляду справи.
Свої вимоги аргументує тим, що складений та направлений до суду обвинувальний акт відносно нього, містить істотну суперечність та невідповідність вимогам закону.
Вказує на поверхневий та однобічний судовий розгляд, без з`ясування усіх фактичних обставин інкримінованих йому злочинних діянь, частину із яких він не вчиняв.
Визнає, що вчинив напад на потерпілу ОСОБА_10 , з метою викрадення майна, однак для цього не використовував ножа.
Також визнає обвинувачений факт викрадення майна з квартири потерпілого ОСОБА_11 , однак заперечує його розмір, зокрема причетність до викрадення виробів з дорогоцінних металів, грошей, пістолета та ікони, мотивуючи це тим, що даних про існування цих речей, як і перебування їх у власності потерпілого, матеріали кримінального провадження не містять, а все обвинувачення ґрунтується виключно на показаннях потерпілого.
За епізодом використання підроблених документів обвинувачений зазначає про відсутність жодних доказів (показань свідків, документів, тощо), які б підтверджували його вину у вчиненні даного злочину.
Звертає увагу апелянт і на порушення місцевим судом вимог закону під час зарахування йому до покарання строку попереднього ув`язнення, застосувавши закон, який звужує його конституційні права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційних скарг, прокурора, обвинуваченого та його захисника на підтримку власних апеляційних скарг з підстав наведених у них, перевіривши матеріали кримінального провадження, частково дослідивши докази під час апеляційного розгляду, обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, при зазначених у вироку обставинах, є обґрунтованими, які відповідають фактичним обставинам справи, стверджуються перевіреними в судовому засіданні доказами, оціненими судом за принципами всебічності, повноти та об`єктивності.

В обґрунтування висновків про винність обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєному, судом першої інстанції правомірно покладені показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , дані протоколів прийняття заяв про злочини, протоколів огляду місця подій, експертиз, речові докази.

Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні фактичні дані, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості та достатності, місцевий суд обґрунтовано вирішив, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_9 .

Упродовж розгляду справи суд, з`ясувавши передбачені ст.91КПК обставини, що належать до предмету доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечних діянь й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованих йому злочинів.

Всупереч твердженням сторони захисту у поданій апеляційній скарзі, фактичні дані, які покладено в основу вироку та на яких ґрунтується обвинувачення, отримано в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані, в силу ст.84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які б свідчили про протилежне, та про істотне порушення судом приписів ст.94 цього Кодексу захистом не наведено.

Не заслуговують на увагу твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про невідповідність обвинувального акту щодо нього вимогам ст.291 КПК України, оскільки зазначений процесуальний документ містить необхідні відомості про обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті та формулювання обвинувачення.

Спроби апелянта підірвати довіру суду до доказової бази обвинувачення за епізодом використання підроблених документів позбавлені підстав, так як спростовуються сукупністю наведених у вироку доказів, таких як власні показання обвинуваченого, надані в суді першої інстанції, в ході яких останній повідомив, що після того коли він знайшов чужий паспорт, вклеїв в нього свою фотокарточку і почав його використовувати.

Підроблення і подальше використання паспорта ОСОБА_9 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_14 , а також інформацією, наданою з ломбардів м. Кам`янець-Подільського.

За результатами експертного дослідження №139Т від 18.08.2016 року встановлено ознаки підробки паспорта, виданого на ім`я ОСОБА_13 , шляхом переклеювання фотографії.

Даний підроблений документ був вилучений органами досудового слідства за місцем проживання обвинуваченого, що в сукупності підтверджує вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Предметом ретельної перевірки суду першої інстанції були і доводи обвинуваченого про непричетність його до розбійного нападу.

Так, потерпіла ОСОБА_10 прямо вказала на ОСОБА_9 як на особу, яка із застосуванням ножа та заподіянням тілесних ушкоджень, вчинила на неї напад.

Під час затримання ОСОБА_9 в останнього правоохоронними органами вилучено ніж, який за описом потерпілої відповідає тому, яким наносилися їй тілесні ушкодження.

З огляду на встановлене, беручи до уваги дані висновку судово-медичної експертизи про виявлення у потерпілої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, походження яких можливе в час і за обставин, про які повідомила потерпіла, дії ОСОБА_9 обґрунтовано отримали юридичну оцінку за ч.1 ст. 187 КК, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Не відповідають матеріалам кримінального провадження і спроби сторони захисту поставити під сумнів правильність висновку місцевого суду щодо кількості та розміру викраденого майна у потерпілого ОСОБА_11 .

Так обвинувачений у поданій апеляційній скарзі не заперечує свою причетність до викрадення майна у потерпілого, але не визнає викрадення виробів з дорогоцінних металів, грошей, пістолета та ікони, мотивуючи це тим, що даних про існування цих речей, як і перебування їх у власності потерпілого ОСОБА_11 , матеріали кримінального провадження не містять.

Однак, викрадення вказаних речей, підтверджується не лише показаннями потерпілого, недовіряти яким у колегії суддів підстав немає, але й даними, які встановлені під час огляду місця події, зокрема, в квартирі потерпілого наявні пуста коробка від пневматичного пістолета та заповнений гарантійний талон від ноутбука, що спростовує доводи обвинуваченого про зворотнє.

Зберігання та використання ОСОБА_9 викраденого у потерпілого пневматичного пістолета підтвердив у суді першої інстанції свідок ОСОБА_14 , який також повідомив, що в подальшому обвинувачений викинув його у криницю, залишивши набої до нього, які при його затриманні були виявлені правоохоронними органами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не містить в собі доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, та правильності юридичної кваліфікації скоєних ним кримінальних правопорушень.

Позбавлені підстав і доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного виправдання ОСОБА_9 за інкримінованими йому злочинами, передбаченими ч.3 ст.357 та ч.2 ст.185 КК України.

Частина друга статті 17 КПК передбачає, що сторона обвинувачення має довести винуватість особи поза розумним сумнівом. Поза розумним сумнівом мають бути доведені всі елементи, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Для додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який сумнів у версії обвинувачення був спростований фактами, встановленими на підставі доказів, і єдина версія, якою безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні.

З матеріалів провадження вбачається, що суд належним чином проаналізував докази, на які сторона обвинувачення посилалася, як на підтвердження пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, та з дотриманням вимог ст. 374 ч. 3 КПК України вказав у вироку підстави для його виправдання із зазначенням мотивів такого рішення. Висновок суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.3 ст.357 та ч.2 ст.185 КК України, є обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.257 КПК України якщо в результаті негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

З матеріалів провадження встановлено, що органи досудового розслідування отримали дозвіл на проведення НСРД у виді аудіо-, відео контролю відносно ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001291 від 14.07.2016 року за ч.1 ст.187 КК України за фактом розбійного нападу.

Кримінальні правопорушення за фактами крадіжок велосипедів ОСОБА_9 розслідувалися органами досудового слідства у інших кримінальних провадженнях, в яких дозволів на проведення НСРД судом не надавалось, що позбавляло права прокурора використовувати отриману інформацію.

Посилання прокурора у поданій апеляційній скарзі на об`єднання кримінальних проваджень, як підставу законності використання інформації отриманої за результатами проведення НСРД, не ґрунтується на вимогах закону, так як дане об`єднання проваджень відбулося після надання апеляційним судом дозволу на проведення негласних слідчих дій відносно ОСОБА_9 за фактом розбійного нападу.

Не може погодитися колегія суддів із доводами прокурора щодо необґрунтованого виправдання ОСОБА_9 за ч.3 ст.357 КК України, за фактом незаконного заволодіння паспортом шляхом крадіжки, з урахуванням того, що мотивувальна частина апеляційної скарги прокурора не містить жодного обґрунтування незаконності рішення суду в цій частині.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок в частині виправдання обвинуваченого за ч.3 ст.357 та ч.2 ст.185 КК України, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не виявлено.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи прокурора щодо безпідставного неврахування місцевим судом такого доказу у справі як протоколу слідчого експерименту, в ході якого обвинувачений надавав зізнавальні показання з приводу придбання бойових патронів.

Відповідно до правового висновку Верховного суду у рішенні від 01 лютого 2018 року по справі №197/433/15-к, провадженні № 51-698км18, оцінка протоколу слідчого експерименту, в якому зазначені пояснення підозрюваного, які він в подальшому змінив під час судового розгляду, має оцінюватися з урахуванням того, чи є цей доказ винуватості особи єдиним, маючи вирішальне значення в даному кримінальному провадженні, або навпаки підтверджується сукупністю інших переконливих доказів, чи посилався обвинувачений на примусовий характер цих показань і наскільки переконливими є докази та обставини, що підтверджують ці його скарги тощо.

В розумінні положень ст.95 КПК України протокол слідчого експерименту не може бути автоматично визнаний недопустимим.

Приймаючи до уваги ту обставину, що у даному кримінальному провадженні доказова база винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ґрунтується не лише на даних, зафіксованих у протоколі слідчого експерименту, як єдиному доказі, але й на показаннях свідка ОСОБА_14 , який бачив у обвинуваченого бойові припаси (набої), та даних, які зафіксовані у протоколі добровільної видачі цих бойових припасів від 26.07.2016 року, з урахуванням правової позиції ВС, колегія судів вважає вину обвинуваченого ОСОБА_9 у придбанні бойових припасів доведеною повністю.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання на підставі ст.71 КК України, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2012 року, місцевий суд не врахував, що покарання за даним вироком вже було враховано при призначенні ОСОБА_9 остаточного покарання на підставі ст.71 КК України вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 15 червня 2017 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині виправдання ОСОБА_9 за епізодом придбання бойових припасів скасувати на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і, відповідно до ст.420 КПК України, ухвалити новий вирок.

Таким чином, колегія суддів визнає доведеним, що ОСОБА_9 у червні 2016 року у першій половині дня в АДРЕСА_3 , умисно, з метою використання підробленого документу у фінансових установах, відірвав фотографію на першій сторінці у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 14 березня 2008 року на ім`я ОСОБА_13 1990 року народження, та вклеїв фотокартку зі своїм зображенням, таким чином вніс зміни до офіційного документу, що посвідчує особу і її громадянство, тобто, підробив офіційний документ з метою його використання.
ОСОБА_9 7 червня 2016 року о 11 год. 30 хв. в приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард Сіндікат-плюс Гульцов та Компанія», що по проспекту Грушевського, 42 в м. Кам`янець-Подільському, з метою отримання фінансового кредиту під заставу виробів із золота 585 проби загальною вагою 12,95 грам, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий у 2008 році на ім`я ОСОБА_13 , є підробленим, умисно, надав працівнику вказаного ломбарду завідомо підроблений документ вказаний паспорт з переклеєною фотографією, тобто, використав завідомо підроблений документ.
ОСОБА_9 8 червня 2016 року о 12 год. 22 хв. у приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім», що по вул. Князів Коріатовичів, 17 в м. Кам`янець-Подільському, з метою отримання фінансового кредиту під заставу виробів із золота 585 проби загальною вагою 7,39 грам, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий у 2008 році на ім`я ОСОБА_13 , є підробленим, умисно, повторно, надав працівнику вказаного ломбарду завідомо підроблений документ згаданий паспорт з переклеєною фотографією, тобто, використав завідомо підроблений документ.
Аналогічно, 8 червня 2016 року о 15 год. ОСОБА_9 в приміщнні ломбарду ПТ «Ломбард Партнер» Вівенко і Компанія», що по вул. Князів Коріатовичів, 13 в м. Кам`янець-Подільському, з метою отримання фінансового кредиту під заставу виробів із золота 585 проби загальною вагою 5,3 грам, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий у 2008 році на ім`я ОСОБА_13 , є підробленим, умисно, повторно надав працівнику вказаного ломбарду завідомо підроблений документ згаданий паспорт з переклеєною фотографією, тобто використав завідомо підроблений документ.
ОСОБА_9 27 червня 2016 року о 2 год. в АДРЕСА_4 , шляхом віджиму металопластикового вікна квартири АДРЕСА_5 , проник у приміщення житла на першому поверсі, звідки умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів викрав майно потерпілого ОСОБА_11 : ноутбук марки HP CQ 58387SR (D9V14EА) серійний номер 5СR31209TF вартістю 3500 гривень; пневматичний пістолет марки «EKOLVIPER 4.5 E4VP 11122051» чорного кольору вартістю 2000 гривень; перстень вагою 10 грам виготовлений із золота 375 проби зі срібною вставкою із чорним камінцем трикутної форми загальною вартістю 7000 гривень; кольє з підвіскою у формі метелика вагою 150 грам виготовлене із золота 375 проби загальною вартістю 105000 гривень; каблучку прямокутної форми вагою 5 грам із камінцем червоного кольору посередині виготовлену із золота 375 проби загальною вартістю 3500 гривень; каблучку у формі подібній до квітки «Гвоздика» вагою 4 грама з камінцем білого кольору посередині виготовлену із золота 375 проби загальною вартістю 2800 гривень; браслет (змійка) вагою 5 грам виготовлений із золота 375 проби загальною вартістю 3500 гривень; два браслети (поковка, суцільний) вагою по 10 грам кожний виготовлені із срібла 925 проби загальною вартістю по 300 гривень за браслет на суму 600 гривень; дві обручки вагою по 2 грама кожна виготовлені із золота 375 проби загальною вартістю по 1400 гривень за обручку на суму 2800 гривень; ікону мальовану на дерев`яній дошці розмірами 30 см на 25 см. із зображенням «Божої Матері» вартістю 800 гривень; гроші - 6000 гривень купюрами номіналом по 200 гривень; «DVD» програвач марки «LG» вартістю 500 гривень, а всього ОСОБА_9 викрав майна потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 138000 гривень, чим спричинив останньому значної матеріальної шкоди на вказану суму.
ОСОБА_9 7 липня 2016 року о 15 год. 30 хв. в м. Кам`янці-Подільському, по вул. Соборній, 31, на першому поверсі четвертого під`їзду, умисно, з корисливою метою, в стані алкогольного сп`яніння, вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_10 із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, при наступних обставинах, зокрема: ОСОБА_9 прослідкував за потерпілою, яка виходила в коридор, схопив її і лівою рукою закрив рот потерпілої, а правою рукою приставив до шиї ножа та наказав мовчати, погрожуючи її зарізати. Сприймаючи погрози нападника, як реальні і небезпечні для життя і здоров`я, потерпіла почала вириватись, проте ОСОБА_9 не зупинився, демонструючи реальність висловлених погроз, він, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді чотирьох подряпин в області спинки носу в середньому відділі, в області підборіддя справа, в області передньої поверхні шиї в верхній третині, на тильній поверхні правої кисті на рівні 4-5 п`ясних кісток, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Далі ОСОБА_9 , продовжуючи долати опір потерпілої, рукояткою ножа, який знаходився у його правій руці, наніс два удари по голові потерпілої ОСОБА_10 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох синяків в тім`яних областях справа та з ліва, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, в результаті чого потерпіла ОСОБА_10 впала спиною на підлогу.
Таким чином, застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, ОСОБА_9 коліном притиснув грудну клітку потерпілої та з шиї останньої зірвав ланцюжок із золота 585 проби вагою 13,58 г., довжиною 45 см., вартістю 25666,20 грн. з підвіскою із золота 585 проби, вагою 3,19 г. вартістю 5933,40 грн., ланцюжок із золота 585 проби, вагою 10,50 г., довжиною 50 см. вартістю 21210,00 гривень з хрестиком із золота 585 проби, вагою 2,79 г., вартістю 5217,30 грн., тобто шляхом розбійного нападу заволодів її майном. При цьому, зриваючи золоті прикраси, ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді переривистої садини, яка місцями відображає сліди ланцюжка (у вигляді дуг повернутих одна до одної) на задній поверхні шиї в середній третині, з розповсюдженням на бокову поверхню шиї з права, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Далі ОСОБА_9 схопив потерпілу за ліву руку та стиснув її пальцями, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді двох плямистих синяків на тильній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та з вказаної руки зірвав браслет із золота 585 проби вагою 9,85 г., довжиною 19,5 см., вартістю 19897 грн. з підвіскою у вигляді підкови із золота 585 проби, вагою 1,37 г. вартістю 2616,70 грн., після чого покинув місце події. Таким чином, ОСОБА_9 вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_10 з застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я та заволодів майном потерпілої на загальну суму 80540,60 гривень.
ОСОБА_9 у першій декаді липня 2016 року близько 15 години, неподалік полігону військової частини НОМЕР_2 зі сторони АДРЕСА_6 , на землі знайшов 34 довгих гвинтівкових 5,6 мм. спортивно-мисливських набоїв, які поставив до кишені.
ОСОБА_9 упродовж липня 2016 року, зокрема, до 26 липня 2016 року в АДРЕСА_3 , в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, без передбаченого законом дозволу зберігав у житлі боєві припаси: 34 довгих гвинтівкових 5,6 мм. спортивно-мисливських набої кільцевого запалення до нарізної спортивно-мисливської вогнепальної зброї.

Обговорюючи питання призначення покарання ОСОБА_9 за ч.1 ст.263 КК України, колегія суддів виходить із тих же обставин, що і суд першої інстанції та відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив злочин в період не погашеної судимості, обставини, що обтяжують покарання, зокрема, рецидив злочинів та відсутність обставин, які його пом`якшують.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 за ч.1 ст.263 КК України слід визначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімально наближених до санкції зазначеної статті.

Вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 15 червня 2017 року ОСОБА_9 засуджений за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців позбавлення волі, до якого вже зараховано покарання, призначене вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2012 року.

З даного вироку, який набрав законної сили 11 грудня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, до ухвалення вироку Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області від 26 жовтня 2017 року, а тому при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів вважає за необхідне застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Враховуючи вищевикладене, вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 в цій частині підлягають задоволенню і йому слід зарахувати у строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні по час набрання вироком чинності з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 411, 413, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора задовольнити частково.

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_9 скасувати частково.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Вважати ОСОБА_9 засудженим:

-за ч.3 ст.185 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.187 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.358 КК України (в редакції із змінами внесеними згідно Закону №3207-VI від 07.04.2011) - на 5 (п`ять) місяців арешту;
-за ч.4 ст.358 КК України (в редакції із змінами внесеними згідно Закону №3207-VI від 07.04.2011) - на 6 (шість) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років і 6 (шість) місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання призначеного даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 15 червня 2017 року, та остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 9 (дев`ять) місяців.

Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з 10 квітня 2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_9 у строк відбуття покарання термін тримання під вартою з 14 липня 2016 року по 10 квітня 2019 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення апеляційним судом, а засудженим ОСОБА_9 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4