Провадження № 1-кп/643/809/19
Справа № 643/692/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0006505 від 23.11.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 10.12.1998 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 142, ст. 44 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна та 18.07.2000 умовнодостроково звільненого з Куряжської виправної колонії Харківської області на підставі ст. 53 КК України згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 17.07.2000 з невідбутим строком 8 місяців 23 дні; 19.09.2003 вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, вирок переглянуте на підставі п. Г ст. 6,5 Закону України «Про амністію» та постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.09.2003, згідно з якою невідбута частина покарання скорочена на , визначено строк відбування покарання у вигляді 11 місяців 11 днів обмеження волі та 13.02.2004 умовно-достроково звільненого з Конотопського виправного центру Сумської області №130 на підставі постанови Конотопського міського суду Сумської області від 13.02.2004 з невідбутим строком 2 місяці 24 дні; 20.12.2004 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 06.03.2006 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, вироком 17.01.2008 Верховного суду України, виключено ст. 71 КК України, вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців та 31.10.2008 умовно-достроково звільненого з Олексіївської виправної колонії № 25 на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.10.2008 з невідбутим строком 4 місяці 23 дні; 21.10.2011 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 5 місяців та 15.12.2011 звільненого з Диканівської виправної колонії № 12 по відбуттю строку покарання; 26.11.2013 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки та на підставі ст. 75, п. 4 ч.1 ст. 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 10.06.2015 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці; 27.11.2015 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці, вирок переглянуте 15.03.2016 та на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.11.2016 зараховано у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 14.04.2015 по 28.12.2015, вирок переглянуте 12.09.2016 та на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.11.2016 зараховано у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 14.04.2015 по 10.07.2015 та 08.02.2017 звільненого з Харківської виправної колонії № 43 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 02.12.2002 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст.122, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 23.07.2004 на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.07.2004 умовно-достроково звільненого з Холодногірської виправної колонії №18 з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 28 днів; 19.12.2007 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 15.07.2011 на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 07.07.2011 умовно-достроково звільненого з Темнівської виправної колонії №100 з невідбутим строком 17 днів; 11.01.2017 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 близько 16:40 години, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні аптеки «Славутич», що розташована за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників 142, де ОСОБА_4 побачив мобільний телефон, який знаходився в середині сумки, що висіла на лівому плечі незнайомої йому ОСОБА_6 . Тоді ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою та в групі між собою, за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, і реалізуючи його з корисливих мотивів, розуміючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, заздалегідь розподіливши ролі, в ході виконання яких, ОСОБА_4 , знаходячись біля вікна каси та стоячи за спиною потерпілої ОСОБА_6 , із сумки останньої, правою рукою таємно викрав мобільний телефон "Samsung J7" вартістю 3800 гривень, згідно висновку експерта №4431 від 07.12.2018. А в цей час, ОСОБА_5 , підтримуючи протиправні дії ОСОБА_4 та виконуючи покладену на нього роль, стояв поруч, спостерігав за оточуючою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб, повинний був сповістити свого співвиконавця. Після цього, ОСОБА_4 правою рукою передав викрадений у ОСОБА_6 мобільний телефон ОСОБА_5 , який в свою чергу заховав його у праву кишеню своєї курки, з метою таємного викрадення та виносу з приміщення аптеки. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пішли з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим довели свій злочинний умисел до кінця та обернули викрадений мобільний телефон на власну користь, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 3800 гривень.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні ними інкримінованого їм злочину, події якого мали місце 22.11.2018 визнали кожен у повному обсязі та підтвердили обставини час, місце, механізм вчинення ними злочину, як зазначено вище у вироку суду. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що в той же день приблизно через дві години з часу вчинення ними злочину, вони зустрілися біля під`їзду 11, будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 раніше таємно вкрадений ними телефон "Samsung J7", який належав ОСОБА_6 .. Наступного дня ОСОБА_4 продав телефон раніше незнайомому чоловіку, за що отримав гроші у сумі 1000 гривень, з яких 20 гривень передав ОСОБА_5 . Гроші, як зазначили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вони витратили на особисті потреби.
В суді обвинувачені зазначили, що розуміли, що скоювали злочин, та щиро розкаялися у його вчинені, причину скоєння ними злочину пояснили як необдуману поведінку, відсутність коштів на життя, а також перебування ними на той час в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що в ході досудового розслідування їх родичі в повному обсязі відшкодували потерпілій, спричинену їхніми противоправними діями матеріальну шкоду.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою, в який прохала суд розгляд кримінального провадження провести без її участі, матеріальних претензій до обвинувачених у неї не має.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає доведеною винуватість обвинувачених у скоєні ними злочину, події якого мали місце 22.11.2018.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, так як він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачені раніше судимі за скоєння корисливих умисних злочинів, судимість за які не знята та не погашена. Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин в період іспитового строку. Обвинувачені офіційно не працевлаштовані, мають місце реєстрації та постійне місце мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує їх щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та визнає ці обставини, відповідно до ст.66 КК України, такими, що пом`якшує їх покарання. Обставину, що обтяжують покарання останнім, суд визнає вчинення обвинуваченими злочину перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009, звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З урахуванням викладеного, та враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, даних про осіб винних, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі кожному, в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані їх дії.

Крім того, суд відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 не відбуту частину покарання, призначеного 11.01.2017 за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком один рік сім місяців.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинувачених, суд залишає раніше обрану, у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченим, строк попереднього їх ув`язнення, а саме починаючи з 27.12.2018, кожному.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, суд стягує в рівних частках з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 7 (сім) місяців, призначивши остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до набрання цим вироком законної сили, залишити кожному у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зарахувати у строк відбування покарання кожному, термін тримання під вартою з 27.12.2018. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обчислювати кожному з 27.12.2018.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень, по 214 (двісті чотирнадцять) гривень 50 копійок з кожного.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги кожному, обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1