Провадження №1-кп/127/526/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0001437, які надійшли з Вінницької місцевої прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кільяновка, Літинського р-ну, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 , 08 квітня 2018 року у період часу з 15:00 год. по 20:00 год. перебував спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 поблизу Вишенського озера, що в м. Вінниці. Під час спільного відпочинку та вживання алкогольних напоїв між ними виник словесний конфлікт, після якого ОСОБА_10 залишився поблизу Вишенського озера, а ОСОБА_9 направилась до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вищевказаній квартирі приблизно о 20.30 год. у ОСОБА_10 , який прийшов пізніше, ніж ОСОБА_9 , продовжився словесний конфлікт з останньою, в ході якого ОСОБА_10 умисно штовхнув ОСОБА_9 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен і міг їх передбачати. Від вказаного поштовху ОСОБА_9 впала, вдарившись животом об тверде бильце дивану.
Згідно висновку експерта № 786 від 18.05.2018 та наданих медичних документів у ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма черевної порожнини з пошкодженням внутрішніх органів (травматичний розрив селезінки, гематома низхідної кишки, заочеревна гематома). Дані ушкодження виникли від травматичної дії тупого предмету (предметів), з прикладанням сили в ділянку тулуба зліва і лівого плеча, по давності утворення відповідають терміну, вказаному в ухвалі суду - 08.04.2018. Закрита тупа травма черевної порожнини з пошкодженням внутрішніх органів у ОСОБА_9 викликала масивну крововтрату через внутрішньо черевну кровотечу, необхідність виконання 08.04.2018 за життєвими показами операції, в ході якої виявлено 1 л крові зі згортками та видалено ушкоджену селезінку; за ступенем тяжкості належить до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, оскільки являлась небезпечною для життя в момент спричинення і обумовила загрозливі для життя явища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав свою вину в необережному нанесенні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.
Суду пояснив, що в квітні 2018 року він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 поїхали машиною на озеро святкувати релігійне свято Пасху. Потім до них прийшов знайомий та приніс горілку. Обвинувачений випив десь 50-70 гр. горілки і хотів їхати додому, але співмешканка ОСОБА_9 не дозволяла сідати за руль. На озері потерпіла викликала поліцію, які приїхали і забрали у нього ключі і віддали потерпілій, потім потерпіла з сином пішла додому, а обвинувачений з водієм перегнали автомобіль додому.
Дома обвинувачений знову почав вимагати у ОСОБА_9 ключі від автомобіля щоб поїхати в село, оскільки хотів остигнути після сварки. Коли обвинувачений вимагав ключі, потерпіла встала з дивану і обвинувачений її відштовхнув, а потерпіла впала на диван, ударившись передньою частиною живота об бильце дивана. Після цього вона попросила води, обвинувачений приніс води і викликав швидку, але йому пояснили, що швидка вже їде до них.
Обвинувачений не хотів наносити потерпілій тілесні ушкодження, тільки відштовхнув її, визнає, що саме від його дій вона отримала тілесні ушкодження, але це був не удар, а поштовх, його дії були необережними.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 08 квітня 2018 року вона з обвинуваченим на озері святкувати Пасху. Там вони спочатку випили безалкогольне пиво, а потім прийшов знайомий і приніс пляшку горілки, яку всі разом випили. Між потерпілою і обвинуваченим стався конфлікт по причині того, що обвинувачений після того як випив горілки, мав намір їхати за кермом автомобіля, а вона йому не дозволяла це робити.

Потерпіла викликала поліцію, які закрили машину, віддали ключі і потерпіла забравши ключі пішла додому. Потерпіла по дорозі викликала водія, віддала йому ключі, він забрав з озера машину і пригнав її додому. Обвинувачений прийшов додому і почав вимагати ключі від машини, щоб поїхати в село остигнути, відійти від сварки. Потерпіла не віддавала, тоді обвинувачений два рази штовхнув її, при цьому не розрахувавши своєї сили. Перший поштовх був легкий, а другий трохи сильніший, в результаті чого вона передньою частиною живота впала на бильце дивана. Обвинувачений не бив потерпілу, він хотів забрати сумку, в якій були ключі від машини. Потім сусіди викликали поліцію, яка по приїзду допитала обвинуваченого на кухні, а потерпілу забрала швидка. Тілесні ушкодження вона отримала від поштовху, а не від удару.
В лікарні, коли потерпіла була в реанімації, зразу після операції через 20 хв. до неї прийшли працівники поліції і відібрали заяву та пояснення. При написанні заяви та пояснення потерпіла була ще під дією наркозу і не в повній мірі розуміла що відбувається.
В подальшому, під час проведення з нею слідчого експерименту вона розказала і показала все так як відбувалося насправді, такі ж показання вона дає у судовому засідання і просить їм вірити. Просить суворо не карати обвинуваченого.
Обвинувачений не був п`яний, він випив одну чарку горілки, він при конфлікті не розрахував свої сили, був в стадії емоцій через сварку.
Потерпіла з обвинуваченим разом проживають чотири роки, за весь цей час вони жили дуже добре, між ними конфліктів не було ніколи, інколи сварилися.
При обранні виду та міри покарання просить суд обвинуваченого ОСОБА_10 суворо не карати та обрати міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що є сином потерпілої ОСОБА_9 , а обвинувачений ОСОБА_10 раніше проживав з ними в одній квартирі десь 3-4 роки.
08 квітня 2018 року свідок разом з мамою та обвинуваченим були на Вишенському озері. Потім ОСОБА_10 , перебуваючи в стадії алкогольного сп`яніння, взяв ключі від автомобіля і хотів їхати додому, але мама забрала ключі, після чого ОСОБА_10 кілька разів її штовхнув і вона впала. Вже коли всі були вдома, мама знову не давала ОСОБА_10 ключі від машини. Потім мама сказала свідку йти до сусідів і кликати на допомогу, оскільки він бачив що обвинувачений ОСОБА_10 замахується на маму і якщо вдарить зразу викликати швидку, що він і зробив. Коли свідок разом з сусідами прийшов до квартири, мама вже лежала на підлозі, трималася за живіт, ОСОБА_10 був на кухні. Свідок запитав у мами, що у неї болить, вона відповіла, що живіт, причину не казала. Свідок не пам`ятає чи запитували сусіди у мами свідка що сталося.
Сварки між ОСОБА_10 та мамою були раніше, але свідок не бачив як він наносив мамі удари, лише бачив як ОСОБА_10 замахувався на маму.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що з обвинуваченим та потерпілою знайомий в рамках даного кримінального провадження.
В квітні 2018 року приблизно о 21 год. на службовий планшет надійшов виклик на вул. Келецьку щодо насильства в сім`ї. Коли приїхали на місце, в квартирі побачили розбитий посуд, потерпіла трималася за живіт, не могла рівно стояти, пояснила, що вона з обвинуваченим та сином відпочивали на озері. Вже дома між нею та обвинуваченим виникла сварка та обвинувачений наніс потерпілій кілька ударів по тулубу, по животі. Коли зайшли до квартири, обвинувачений був на кухні, свідок запросив його до кімнати, також свідок замітив що обвинувачений був в сильному алкогольному сп`янінні і поводив себе не адекватно, також в кімнаті були розбиті чашки, посуд.
Потім потерпілу швидка забрала до лікарні, а обвинуваченого ОСОБА_10 було затримано і доставлено до райвідділу на АДРЕСА_3 , де у нього відібрали пояснення.
Освідування обвинуваченого ОСОБА_10 не проводили, оскільки він сам пояснив що вживав спиртні напої.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
В квітні 2018 року близько восьмої години вечора до свідка прибігла сусідка з квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_14 і сказала, що в квартирі ОСОБА_9 бійка. Тоді свідок разом з ОСОБА_14 зайшла до квартири ОСОБА_9 і побачила останню в кімнаті, вона лежала біля дивана і трималася за бік. Обвинувачений ОСОБА_10 був на кухні, свідок його не бачила і не бачила, щоб він підходив до ОСОБА_9 . Свідок запитала що сталося і син потерпілої пояснив, що ОСОБА_10 вдарив маму, тоді вони викликали швидку. Приїхала швидка, оглянули ОСОБА_9 і забрали до лікарні. Разом з потерпілою поїхав її син, але потім ОСОБА_9 зателефонувала і попросила забрати сина додому, оскільки її будуть оперувати.
Розгрому в квартирі ОСОБА_9 чи щось розбитого, свідок не бачила, також не бачила крові на тілі ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 не казала, що ОСОБА_10 її вдарив.
Свідок разом з сусідкою ОСОБА_14 викликали поліцію та швидку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона живе по сусідству з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
В квітні 2018 року в неділю на Великдень приблизно о 20 год. вечора до свідка прибіг син потерпілої ОСОБА_9 , стукав в двері і коли вона відкрила сказав «поможіть, виженіть його». Свідок зайшла до квартири ОСОБА_9 і побачила її у великій кімнаті біля дивану, ОСОБА_9 лежала на полу біля дивана, зігнувшись та тримаючись за живіт і просила викликати поліцію. Свідок покликала іншу сусідку ОСОБА_13 і вони вдвох викликали поліцію і швидку.
На питання свідка ОСОБА_9 не сказала що трапилося, дуже плакала, а ОСОБА_10 ходив по квартирі і казав що не чіпав ОСОБА_9 . Свідку було відомо, що ОСОБА_10 «протягував руки» до ОСОБА_9 .
Свідок бачила, що ОСОБА_10 мав ознаки сильного сп`яніння, він мав нечітку вимову.
Коли приїхала поліція та швидка, спочатку поліція забрала ОСОБА_10 , потім швидка забрала ОСОБА_9 до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що обвинуваченого та потерпілу знає, обвинувачений цивільний чоловік його дочки потерпілої по справі.
Свідку десь о 22 годині вечора 08 квітня 2018 року зателефонувала сусідка його дочки - ОСОБА_13 і повідомила, що його дочку в тяжкому стані забрали до лікарні, також повідомила, що ОСОБА_10 вдарив його дочку. Також зателефонував старший син дочки і повідомив, що мати забрали в лікарню через побиття її ОСОБА_10 . Коли свідок приїхав до лікарні, йому онук спочатку повідомив, що бачив як ОСОБА_10 вдарив дочку, потім казав що не бачив, оскільки побіг до сусідів.
В лікарні дочка після операції розповіла, що вони були на відпочинку, ОСОБА_10 випив і хотів сідати за кермо, а дочка забрала у нього ключі за що ОСОБА_10 її вдарив.
Дочка з ОСОБА_10 проживали в м. Вінниці, а свідок в селі, тому не знає як вона з ОСОБА_10 проживали, свідку відомо що один раз ОСОБА_10 вдарив дочку, але пообіцяв що такого більше не буде, сам свідок при цьому присутній не був.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , суду пояснила, що обвинуваченого не бачила ніколи, з потерпілою познайомилась в рамках даного кримінального провадження.
Свідок працює фельдшером швидкої медичної допомоги. Весною 2018 року надійшов виклик на вул. Келецьку. Коли швидка приїхала на місце, їх зустріла сусідка, провела в квартиру ОСОБА_9 . В квартирі були працівники поліції, які на кухні розмовляли з обвинуваченим ОСОБА_10 , свідок з бригадою пішли в кімнату до потерпілої. Потерпілу було оглянуто лікарем, у неї був синець в області печінки. Після огляду, потерпілу забрали до лікарні з діагнозом тупа травма живота.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_10 не знайома і ніколи його не бачила, потерпілу ОСОБА_9 не пам`ятає.
Свідок працює лікарем швидкої медичної допомоги. Весною 2018 року був виклик з приводу побиття жінки, з її слів побив співмешканець. На місті швидку зустріла сусідка, після огляду потерпілої запідозрили тупу травму живота, надали першу допомогу і доставили до лікарні. Потерпіла скаржилась на болі в животі. Свідок обставин точно не пам`ятає, все записано в медичній карточці.

Крім показань потерпілого та свідків вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09 квітня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_9 просить прийняти міри до її співмешканця ОСОБА_10 , який 08.04.2018 близько 20.30 год. за їх місцем проживання умисно наніс тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки;
- випискою з медичної картки ОСОБА_9 , відповідно до якої у потерпілої встановлено діагноз - тупа травма живота. Забій грудної клітини;
- протоколом проведення в ході досудового розслідування слідчого експерименту з застосуваням відеозапису від 12.05.2018, який оглянутий в судовому засіданні, з потерпілою ОСОБА_9 , яка в присутності двох понятих та за участю статиста розповідає та показує на місці, події які відбувалися 08 квітня 2018 року, пояснюючи, що коли обвинувачений підходив до дивану, на якому лежала сумка з ключами від автомобіля, а потерпіла стала перед ним, не даючи можливості взяти ключі, обвинувачений умисно штовхнув її, в результаті чого вона впала і вдарилася передньою частиною живота об бильце дивана;
- протоколом проведення слідчого експерименту з застосуванням відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, від 12.05.2018 за участю свідка ОСОБА_11 який в присутності двох понятих та потерпілої ОСОБА_9 , розповідає події 08 квітня 2018 року;
- висновком судово-медичної експертизи № 509/510 від 18.05.2018, відповідно до якого у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження: закрита тупа травма черевної порожнини з пошкодженням внутрішніх органів (травматичний розрив селезінки, гематома низхідної кишки, заочеревна гематома) ; підшкірна гематома лівого плеча. Дані ушкодження виникли від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), з прикладанням сили в ділянку тулубу зліва і лівого плеча, по давності утворення відповідають терміну, вказаному в ухвалі суду - 08.04.2018.
Закрита тупа травма черевної порожнини з пошкодженням внутрішніх органів у ОСОБА_9 викликала масивну крововтрату через внутрішньочеревну кровотечу, необхідність виконання 08.04.2018р. за життєвими показами операції, в ході якої виявлено 1л крові зі згортками та видалено ушкоджену селезінку; за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлась небезпечною для життя в момент спричинення і обумовила загрозливі для життя явища (п.2.1.3 «к», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» 1995р.). Підшкірна гематома лівого плеча у ОСОБА_9 належить до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 1995 p.).

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки вони не підтверджують прямо чи опосередковано існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.
Тому суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення вину обвинуваченого ОСОБА_10 в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень не довела.
Так, обвинувачений ОСОБА_10 категорично заперечував свою причетність до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, свою вину не визнав в частині умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, не згоден з кваліфікацією даного злочину, суду пояснив, що він не бажав заподіяти потерпілій саме тяжкі тілесні ушкодження, удари потерпілій він не наносив, пояснив, що він відштовхнув потерпілу, а не вдарив і наслідки тяжкі тілесні ушкодження виникли в результаті його необережних дій. Показання обвинуваченого в цій частині також підтвердила потерпіла. Інших доказів, які б підтверджували факт умисного нанесення удару обвинуваченим потерпілій в судовому засіданні не здобуто. Суд не бере до уваги показання свідків в частині того, що зі слів потерпілої ОСОБА_9 її вдарив обвинувачений, так як вони спростовуються показаннями самої потерпілої.

З аналізу досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності суд прийшов до переконання, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст. 121 КК України є неправильною.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, органом досудового слідства не встановлено умислу обвинуваченого ОСОБА_10 на нанесення тяжкого тілесного ушкодження потерпілій, тобто слідством не доведено об`єктивну і суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у пред`явленому ОСОБА_10 обвинуваченні.

Пред`являючи ОСОБА_10 обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України, прокурор в обвинувальному акті зазначив, що у обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , та обвинувачений усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої, знаходячись в одній із кімнат квартири, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого підребер`я потерпілої та один удар кулаком правої руки у живіт останньої з лівої сторони.
В судовому засіданні не підтвердився факт умисного нанесення ОСОБА_10 удару потерпілій ОСОБА_9 , а встановлено, що він умисно штовхнув потерпілу, яка від поштовху впала, вдарившись об тверду частину дивана, отримавши тяжкі тілесні ушкодження.

Будь-яких інших доказів вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, стороною обвинувачення надано не було.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши усі наявні докази, надані стороною обвинувачення і стороною захисту в їх сукупності, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних, допустимих та належних доказів того, що обвинувачений ОСОБА_10 умисно наніс тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 .
Враховуючи вищевикладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ст.128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Згідно довідки КП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_10 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.03.1994 по 22.03.1994 з діагнозом «Без психічних розладів». По м. Вінниця на обліку не перебуває.
Згідно довідки комунального закладу «Соціотерапія» ОСОБА_10 на обліку не перебуває.
За місцем проживання ОСОБА_10 характеризується позитивно.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується позитивно, думку потерпілої, яка просить суд суворо не карати обвинуваченого, ту обставину, що обвинувачений повністю відшкодував вартість лікування потерпілої, відсутність обставин, що пом`якшують та обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_10 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65-67 КК України, ст.370, 371, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді взяття під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти із зали суду негайно.

Відповідно до вимог ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_10 під вартою з 10 квітня 2018 року по 07 березня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: