Ухвала
Іменем України
10 грудня 2018 р.

м. Київ
Справа № 607/12579/17-к
Провадження № 51-10151 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього особистого належного йому майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності судових рішень з цих підстав та не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення; яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, відповідно до положень статей 370, 412, 413, 415, 419 КПК України.

Також, до касаційної скарги не додано її копій з додатками до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК України, касаційну скаргу мають право подати засуджений, його законний представник чи захисник у частині що стосується інтересів засудженого.

Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї документів вбачається, що адвокат ОСОБА_4 є захисником засудженого ОСОБА_5 .

За таких обставин, вимога ОСОБА_4 про скасування вироку й ухвали, у тому числі і щодо ОСОБА_6 , суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3