Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/2902/18
Провадження № 1-в/572/423/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК-46 - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в режимі відеоконференції заяву про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого. Засудженого 20.12.2016 року Сихівським районним судом м. Львова по ст. 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4, 185 ч.2, 71 КК України - до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.11.2016 року по день набрання вироком законної сили. Строк покарання рахувати з 24.11.2016 року. 27.12.2016 року Галицьким районним судом м. Львова по ст. 185 ч.2 КК України - до 2 років позбавлення волі. 24.10.2017 року Залізничним районним судом м. Львова по ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України - до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 24.11.2016 року. Крім врахованих за ст. 72 ч.5 КК України по вироку від 20.12.2016 року строку попереднього ув`язнення врахувати на підставі ст. 72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення з 01.03.2017 року по 20.06.2017 року. 02.02.2018 року Ухвалою Апеляційного суду Львівської області вирок від 24.10.2017 року змінено на підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24.11.2017 року по 01.03.2017 року та з 26.04.2017 року по 02.02.2018 року включно. У решті вирок залишено без змін. Засуджений 27.02.2018 року Личаківським районним судом м. Львова по ст. 185 ч. 2, 70 ч.4 КК України - до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 24.11.2016 року, на підставі ст. 72 ч.5 КК України від 26.11.2015 року зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24.11.2016 року по 01.03.2017 року та з 26.04.2017 року до дня набрання вироком законної сили включно.

Початок строку покарання 24.11.2016 року, кінець строку покарання 17.03.2019 року.

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, як такого, що відбув 2/3 частини строку призначеного покарання, поведінкою довів своє виправлення та перевиховання.
В судовому засіданні засуджений та захисник підтримали подану заяву, просять її задоволити, вважають що мета призначеного покарання досягнута.

Прокурор в судовому засіданні просить відмовити в застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Представник Катеринівської виправної колонії просить відмовити в задоволенні заяви, оскільки засуджений, заохочень не має, притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд прийшов до наступного.

Із особової справи встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений засуджений 27.02.2018 року Личаківським районним судом м. Львова по ст. 185 ч. 2, 70 ч.4 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 24.11.2016 року, на підставі ст. 72 ч.5 КК України від 26.11.2015 року зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24.11.2016 року по 01.03.2017 року та з 26.04.2017 року до дня набрання вироком законної сили включно.

ОСОБА_7 відбуває призначене вироком суду покарання у Катеринівській виправній колонії Рівненської області № 46 з 26.04.2018 року.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин.

На момент розгляду клопотання засудженим відбуто 2/3 частини призначеного покарання, тобто ОСОБА_5 формально підпадає під дію ч. 3 ст. 81 КК України. Разом з тим, як вбачається із довідки про наявність стягнень та заохочень судом встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_5 мав порушення встановленого порядку відбування покарання. Вказане дисциплінарне стягнення погашене. Заохочень не має. ОСОБА_5 характеризується наступним чином. Уникає виконання робіт із самообслуговування та робіт по благоустрою установи, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. У відділенні веде приспосібницький спосіб життя. По відношенню до персоналу установи ставиться не однозначно, правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи не завжди дотримується. Свідомо не виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань та публічно демонструє зневажливе ставлення до їх виконання. За характером емоційний, хитрий, при розмові приховує свої справжні наміри. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Соціально корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання від них посилок, бандеролей та передач. На заходи виховного характеру не реагує, при цьому виявляє зневажливе ставлення до виконання своїх обов`язків, передбачених Кримінально-виконавчим законодавством.

Однак, обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.

Як вбачається із матеріалів особової справи до засудженого було застосовано стягнення. Це свідчить про те, що засуджений, є порушником установленого порядку відбування покарання.

ОСОБА_5 на виробництві установи не працевлаштований, через неможливість працевлаштування. Згідно з опитувальним листом ОСОБА_5 не заслуговує на застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення. З витягу з протоколу комісія вирішила відмовити засудженому ОСОБА_5 у застосуванні умовно-дострокового звільнення як такому, що не довів свого виправлення.

З огляду на сукупність досліджених доказів, суд вважає, що ОСОБА_5 на даний момент не довів свого виправлення, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про виправлення та перевиховання останнього, а тому клопотання засудженого не підлягає до задоволення.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1