Справа № 314/5331/18
Провадження № 1-кс/314/1965/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши заяву заявника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
Слідчим суддею Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 здійснюється судовий розгляд скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП Запорізькій області.
03.12.2018 року до суду надійшла заява від ОСОБА_3 про відвід слідчому судді. Заява мотивована тим, що суддя ОСОБА_5 перешкоджає заявнику брати участь при розгляді скарги, що полягає у не розгляді або не задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконфоренції, що викликає сумнів стосовно його неупередженості.

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України встановлено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді у кримінальному провадженні. Відповідно до п.4 ч.1 вказаної статті суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Законом чітко не визначено конкретного переліку «інших обставин», які можуть викликати у учасників судового провадження сумніви у неупередженості суду, що дає змогу тлумачити цю обставину по-різному. Разом з тим, при тлумаченні цієї норми закону необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Поняття «неупередженості» суду, викладене в Кримінально-процесуальному законодавстві України, співвідноситься з поняттям «безсторонності» суду, закріпленим в міжнародних правових документах, зокрема у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67)

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Для висновку про наявність у конкретній справі правомірної підстави сумніватися у безсторонності судді думка особи може враховуватися, але вона не має вирішального значення. Вирішальним є те, чи можна вважати такі сумніви об`єктивно виправданими (рішення у справі: «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

У заяві про відвід заявник зазначає про наявність суб`єктивного критерію, тобто упередженого ставлення судді ОСОБА_5 до нього у зв`язку з наявністю спору між ним та суддею щодо вирішення клопотань. Проте, суб`єктивний критерій не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки базується виключно на особистому сприйнятті заявником особистості судді.

Стосовно об`єктивного критерію, суд зауважує, що незгода з процесуальними діями судді під час судового провадження не є підставою для відводу судді. Особа, яка вважає, що діями судді порушуються вимоги процесуального закону, має право на оскарження таких дій в порядку, передбаченому законодавством.

Також, вказана заявником підстава для відводу слідчого судді, як не розгляд або не задоволення його клопотання про розгляд справи в режимі відеоконфоренції, як підстава для відводу не передбачена; розцінювати зазначені заявником обставини, які носять характер припущень, як такі, що відповідають положенням п.4 ч.1 ст.75 КПК України як інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості, на думку суду, підстав немає.

Таким чином, доводи заявника щодо наявності ознак упередженості у діях судді ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75-76, 81 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви заявника ОСОБА_3 від 03.12.2018 року про відвід слідчого судді ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

05.12.2018