Справа № 357/2887/16-к
У Х В А Л А

03 квітня 2019 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 , погоджене з прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України, обгрунтоване тим, що військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000191 від 13.08.2015, за підозрою військовослужбовця Служби безпеки України ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено з 07.02.2014 ОСОБА_5 проходив військову службу на посаді заступника начальника 3 відділу (з дислокацією у м. Євпаторія) головного відділу військової контррозвідки Управління Служби безпеки України у м. Севастополь у військовому званні «капітан 2 рангу».

Під час проходження служби ОСОБА_5 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України №2229-ХІІ від 25.03.1992 "Про Службу безпеки України", ст. ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України №1262 від 27.12.2007, виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України", прийнятої 20.03.2014 Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в АР Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження №44 від 24.03.2014 «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в АР Крим».

Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_5 до 30.03.2014 повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33).

Допитані в якості свідків співслужбовці ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що вказане вище розпорядження №44 від 24.03.2014 було належним чином доведено до військовослужбовців Служби безпеки України, які проходили службу на території АР Крим.

Разом з тим, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.

Таким чином, ОСОБА_5 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

У зв`язку із цим, 13.08.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.

Під час досудового розслідування слідчим та прокурором здійснювались спроби викликати ОСОБА_5 для проведення слідчих дій до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Так, 09.02.2016 на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону було опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 15.02.2016 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону для проведення процесуальних дій у вказаному вище кримінальному провадженні.

Однак, 15.02.2016 ОСОБА_5 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не прибув, документів, підтверджуючих поважність причини його неявки до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не надходило.

Отже, слід зробити висновок, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та перешкоджає кримінальному провадженню.

У зв`язку із наведеним, 13.08.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , проведення якого доручено оперативному підрозділу ГУНП в м. Києві.

Слідчим подано клопотання до слідчого судді про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах провадження: протоколах допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , витягу з офіційного веб-сайту Генеральної прокуратури України від 09.02.2016 та рапорту прокурора від 15.02.2016.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи те, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та, одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання, просить його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою. Слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного..., а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

1. Слідчий суддя констатує, що слідчим у клопотанні, прокурорv у судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_5 у передбаченому КПК України порядку, були вручені повістки про виклик до слідчого, прокурора. Будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до слідчого, прокурора ОСОБА_5 на виклики належно не реагує, до слідчого, прокурора не з`являється.

2. Одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

3. Незважаючи на те, що у клопотанні зазначено, що місцеперебування ОСОБА_5 не відоме, у клопотанні зазначено, що він на виклики не з`являється.

4. Незважаючи на зазначення прокурором у судовому засіданні про те, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, суду, слідчому судді не надані докази про результати його розшуку, заведення з цієї метою ОР справи, до клопотання не додані. Докази на підтвердження переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, суду, не надані.

Слідчий суддя встановив, що прокурором у судовому засіданні, доданими до клопотання доказами/документами не доведено, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування отримавши виклик слідчого, прокурора не з`явився до них без поважної причини.

Відповідно до ст. 132 ч.5 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення зазначеного клопотання слідчого.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132,188-190,371,372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області