Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4891/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та директора ПП «ВЖРЕП №4» - ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01 квітня 2019 року, -
в с т а н о в и в :
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати, як незаконну, ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, а саме: екскаватора ЕО-2125 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 та зобов`язати слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області повернути вказане майно його власнику. При цьому, наголошує, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містить цей речовий доказ - екскаватор, а також яким чином вказане майно може бути використано як знаряддя вчинення злочину, тобто, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів. Зазначає, що підозра по цьому провадженню нікому не пред`являлася. Звертає увагу, що санкцією ст.356 КК України не передбачена конфіскація майна, а слідчий не надав доказів суду про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення тому арешт його майна призводить до порушення прав власника на законне володіння, користування та розпорядження ним.

ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі, також, просить скасувати, як незаконну, ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, а саме, трактора марки «МТЗ-80» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 та зобов`язати слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області повернути вказане майно його власнику. При цьому, наводить аналогічні доводи, а саме те, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містить цей речовий доказ, а також яким чином вказане майно може бути використано як знаряддя вчинення злочину, підозра по цьому провадженню нікому не пред`являлася, санкцією ст.356 КК України не передбачена конфіскація майна. Слідчий не надав доказів суду про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення і тому арешт його майна призводить до порушення прав власника на законне володіння, користування та розпорядження ним.

В своїй апеляційній скарзі директор ПП «ВЖРЕП №4» - ОСОБА_9 , наводячи аналогічні апеляційні доводи, також просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, а саме: причепа марки 2ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності комунальному підприємству ВЖРЕП-6, відмовити і зобов`язати слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області повернути вказане майно його власнику.

Згідно оскарженої ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01 квітня 2019 року, задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та накладено арешт на трактор колісний марки «МТЗ-80», д.н.з. НОМЕР_4 . трактор марки «МТЗ», д.н.з НОМЕР_5 , бензопилу марки «Ворскла» в корпусі чорно-синього кольору, власником яких є ОСОБА_11 , що були вилучені 29.03.2019 року під час огляду місця події, а саме земельної ділянки площею 0,5 га на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, і тимчасово позбавити власника, користувача (спадкоємців) вищевказаного майна можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном; накласти арешт на причеп марки «2ПТС-4», д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є КП ВЖРЕГІ - 6 Житомирської міської ради, що був вилучений 29.03.2019 року під час огляду місця події, а саме земельної ділянки площею 0,5 га на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, і тимчасово позбавити власника, користувача (спадкоємців) вищевказаного майна можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог, заперечення проти задоволення цієї скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_8 та директора ПП «ВЖРЕП №4» ОСОБА_9 підлягають до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.
З матеріалів судового провадження №295/4891/19 вбачається, що в провадженні СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000254 від 22.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Згідно клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в ході досудового слідства встановлено, що невідомі особи ПП «ВЖРЕП №4» 21.03.2019 року близько 11 год., на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, самовільно, тобто всупереч установленому законом порядку, розмістили сміттєзвалище, чим заподіяли значну шкоду інтересам Оліївської сільської ради.
22.03.2019 року вказана подія внесена до ЄРДР за №000254 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 356 КК України.
21.03.2019 року до Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшла заява від землевпорядника Оліївської сільської ради ОСОБА_12 про те, що невідомі особи ГІП «ВЖРЕП № 4» на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, самовільно, тобто всупереч установленому законом порядку, розмістили сміттєзвалище, чим заподіяли значну шкоду інтересам Оліївської сільської ради.
Допитаний в ході досудового розслідування землевпорядник Оліївської сільської ради ОСОБА_12 пояснив, що влітку 2018 року Оліївська сільська рада надала дозвіл на розробку проекту документації із землеустрою земельної ділянки площею 0,5 га ПП «ВЖРЕП№ 4» в особі директора ОСОБА_9 , проте в подальшому вказаний проект не був затверджений на сесії сільської ради, а тому користуватись вказаною земельною ділянкою ПП «ВЖРЕП№ 4» в особі директора ОСОБА_9 , не мав права.
В ході повторного виїзду слідчо-оперативної групи 29.03.2019 року було встановлено, що на земельній ділянці розмірами близько 0,5 га, що на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, знаходитися сміттєзвалище та працює техніка, а саме трактор колісний марки «МТЗ-80», д.н.з. НОМЕР_4 , разом із причепом марки «2ПТС-4», д.н.з. НОМЕР_3 , та трактор марки «МТЗ», д.н.з НОМЕР_5 , крім цього, неподалік сміттєзвалища було виявлено та вилучено бензопилу марки «Ворскла» в корпусі чорно-синього кольору.
В ході огляду місця події, а саме вказаної вище земельної ділянки розмірами близько 0.5 га, що розташована на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, було вилучено трактор колісний марки «МТЗ-80», д.н.з. НОМЕР_4 , разом із причепом марки «2ПТС-4», д.н.з. НОМЕР_3 , та трактор марки «МТЗ», д.н.з НОМЕР_5 , крім цього, неподалік сміттєзвалища було виявлено та вилучено бензопилу марки «Ворскла» в корпусі чорно-синього кольору.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , трактор колісний марки «МТЗ-80», д.н.з. НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 ; відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 , причеп марки «2ПТС-4», д.н.з. НОМЕР_3 , належить КП ВЖРЕП - 6 Житомирської міської ради; трактор марки «МТЗ», д.н.з НОМЕР_5 , належить ОСОБА_9 .
01.04.2019 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира було задоволено зазначене клопотання слідчого.
Як встановлено апеляційним судом, вирішення слідчим суддею клопотання про арешт майна, вилученого під час проведення огляду місця події, відбулося без власників вилученого майна, тобто з істотним порушенням вимог ст.ст.98, 131, 132, 171, 172, 173, 370 КПК України.
Так, в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власників майна. Оскільки орган досудового розслідування вилучив майно під час огляду місця події, то в слідчого судді були відсутні підстави вважати, що таке неповідомлення власників буде процесуально необхідним з метою забезпечення арешту, як передбачено ч.2 ст.172 КПК України.
Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Як зазначалось вище, СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000254 від 22.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна, органом досудового розслідування встановлено, що невідомі особи ПП «ВЖРЕП №4» 21.03.2019 року близько 11 год., на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, самовільно, тобто всупереч установленому законом порядку, розмістили сміттєзвалище, чим заподіяли значну шкоду інтересам Оліївської сільської ради.
В ході огляду місця події 29.03.2019, а саме земельної ділянки розмірами близько 0.5 га, що розташована на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, було вилучено трактор колісний марки «МТЗ-80», д.н.з. НОМЕР_4 , разом із причепом марки «2ПТС-4», д.н.з. НОМЕР_3 , та трактор марки «МТЗ», д.н.з НОМЕР_5 , крім цього, неподалік сміттєзвалища було виявлено та вилучено бензопилу марки «Ворскла» в корпусі чорно-синього кольору.
01.04.2019 слідчим поліції винесено постанову, якою вище вказане майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, так як дане майно є джерелом доказів у кримінальному провадженні та предметом досудового розслідування.
В оскарженій ухвалі слідчий суддя зазначає, що саме з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого використання необхідно накласти арешт на вилучене майно, однак при цьому на підтвердження таких висновків не посилається на жодний доказ у провадженні.
Апеляційний суд вважає, що поза належною увагою слідчого судді залишено факт недоведеності слідчим у клопотанні того, що вилучене майно - причеп марки «2ПТС-4», д.н.з. НОМЕР_3 (власник КП «ВЖРЕП 6»), трактор марки «МТЗ», д.н.з НОМЕР_5 (власник - ОСОБА_8 ), бензопила марки «Ворскла» в корпусі чорно-синього кольору (власник - ОСОБА_11 ), є об`єктами правопорушення та в подальшому можуть бути доказами у кримінальному провадженні №0000254, та які підлягають відповідному арешту в порядку ст.170 КПК України.
У даному випадку, зважаючи на недоведеність слідчим використання вилученого майна як доказу в кримінальному проваджені, накладений арешт на вище зазначене майно не може не призвести до порушення прав відповідних власників на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
При цьому, на момент апеляційного розгляду, в матеріалах судового провадження відсутні докази висунутої підозри вище зазначеним власникам майна у причетності до вчиненого кримінального правопорушення та відсутні будь-які дані, які б вказували на можливу причетність цих осіб до розслідуваного кримінального правопорушення. Вилучене майно не підлягає спеціальній конфіскації та конфіскації майна як виду покарання та не може бути використане задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи клопотання про накладення арешту на зазначене майно в цій частині не підтверджено належними доказами.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч.ч.3-5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається якщо слідчий не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Разом з цим, слідчим, всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
За результатами апеляційного розгляду, факт недоведеності слідчим використання вилученого майна в цій частині, як доказів у кримінальному провадженні, прокурором спростовані не були, належні докази на підтвердження клопотання про арешт цього майна надані не були.
За таких обставин, апеляційні доводи скарг ОСОБА_8 та директора ПП «ВЖРЕП №4» ОСОБА_9 знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді, якою накладено арешт на майно - причеп марки «2ПТС-4», д.н.з. НОМЕР_3 , трактор марки «МТЗ», д.н.з НОМЕР_5 та бензопилу марки «Ворскла» в корпусі чорно-синього кольору, є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні в цій частині клопотання слідчого щодо накладення арешту на зазначене майно.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції, зважаючи на матеріали провадження та доводи клопотання слідчого в частині накладання арешту на трактор колісний марки МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_4 (власник ОСОБА_9 ), знаходить висновки слідчого судді про наявність підстав накладення арешту на цей трактор, частково обґрунтованими.
Однак, в разі задоволення клопотання слідчий суддя повинен був належно врахувати й необхідність застосування найменш обтяжливого способу арешту. Слідчий суддя зобов`язаний був застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах особи.
Як встановлено у суді апеляційної інстанції та що залишено поза увагою слідчим суддею, трактор колісний марки МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_4 , який було вилучено під час огляду місця події 29.03.2019, належить на праві власності ОСОБА_9 .
Апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про накладення арешту на вказаний трактор, ухвалено без врахування розумності та співрозмірності обмеження права володіння ОСОБА_9 , як власника майна, та наслідків такого арешту.
На думку апеляційного суду, з метою забезпечення збереження речових доказів, при накладенні арешту на майно ОСОБА_9 буде достатньо залишити йому право користуватися майном трактором колісним марки МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_4 .
Таким чином, зважаючи на фактичні обставини кримінального провадження, апеляційний суд вважає необхідним накласти арешт на трактор колісний марки МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_4 , способом позбавлення права на відчуження зазначеного майна.
Відповідно до ст.410 КПК України, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, є підставою для скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст.407 цього Кодексу - постановлення нової ухвали.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги ОСОБА_8 та директора ПП «ВЖРЕП №4» ОСОБА_9 - задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2019 року, якою накладено арешт на трактор колісний марки «МТЗ-80», д.н.з. НОМЕР_4 ., трактор марки «МТЗ», д.н.з НОМЕР_5 , бензопилу марки «Ворскла» в корпусі чорно-синього кольору, причіп марки «2ПТС-4», д.н.з. НОМЕР_3 (вилучені 29.03.2019 року), з тимчасовим позбавленням власника, користувача можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Відмовити в накладенні арешту на:
-трактор марки «МТЗ» д.н.з. НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_8 ;
-бензопилу марки «Ворскла» в корпусі чорно-синього кольору, власником якої є ОСОБА_11 ;
-причіп марки 2ПТС-4 д.н.з. НОМЕР_8 , який належить на праві власності Комунальному підприємству «ВЖРЕП 6».
Накласти арешт шляхом позбавлення права відчужувати трактор колісний марки МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_9 .
Зобов`язати слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 повернути вище вказане вилучене майно їх власникам або володільцям (користувачам).
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :