Номер провадження: 11-п/813/294/19
Номер справи місцевого суду: 522/3888/19
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду матеріали провадження №11-п/813/294/18 за поданням слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 про направлення до іншого суду скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на невнесення до ЄРДР начальником відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:
13.03.2019 року до Одеського апеляційного суду надійшло подання слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 про направлення до іншого суду скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на невнесення до ЄРДР начальником відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019 року визначено колегію суддів для розгляду вказаного подання в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_10 .

Судове засідання було призначено на 14.03.2019 року.

В зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_10 у відпустці 14.03.2019 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.03.2019 року визначено колегію суддів для розгляду вказаного подання в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (11-п/813/294/19).

У судовому засіданні апеляційного суду головуючий суддя ОСОБА_1 та судді ОСОБА_3 і ОСОБА_2 заявили самовідводи, з наступних підстав.

Заявляючи собі самовідвід, судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що до прокуратури Одеської області 11.12.2018 року за №73018-18ах надійшла ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2018 року у справі №522/24438/17, якою зобов`язано службових осіб прокуратури області внести відомості до ЄРДР за зверненням ОСОБА_5 від 21.12.2017 року за фактом службового підроблення матеріалів судової справи окремими суддями апеляційного суду Одеської області, в зв`язку з чим відповідні відомості були внесені 11.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001163, яке перебуває в провадженні територіального управління ДБР та розташоване у м. Миколаєві, з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 366 КК України, та розпочате досудове розслідування. В рамках досудового розслідування судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказали, що орган досудового розслідування викликав їх на допити. Вказані дії ОСОБА_5 судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розцінюють як особисту помсту заявника обумовлену незгодою останнього з прийнятим рішенням по справі, яке набрало чинності.

Заявляючи собі самовідвід, суддя ОСОБА_3 повідомив, що в провадженні слідчого відділу прокуратури Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000915 від 07.07.2017 року за заявою ОСОБА_5 щодо постановлення суддею апеляційного суду Одеської області ОСОБА_3 завідомо неправосудного рішення - ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 від 01.11.2016 року про визначення підслідності кримінального провадження №0004626 від 02.06.2014 року за СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області (провадження в суді першої інстанції №522/3911/17, провадження в суді апеляційної інстанції №11-сс/785/1059/17). В рамках зазначеного кримінального провадження суддя ОСОБА_3 був допитаний слідчим як свідок. Повідомлень про закриття кримінального провадження суддя не отримував.

Факт наявності в провадженні слідчого відділу прокуратури Одеської області кримінального провадження №0000915 від 07.07.2017 року щодо вчинення суддею ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України під час розгляду скарги ОСОБА_5 (№11-сс/785/1059/17), на переконання судді є також неприйнятним, оскільки ОСОБА_5 будучи достовірно обізнаним про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, розуміючи мотиви ухваленого суддею рішення по справі №11-сс/785/1059/17 про відмову у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді районного суду про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 від 01.11.2016 року про визначення підслідності кримінального провадження №0004626 від 02.06.2014 року, цілком усвідомлюючи законність прийнятого рішення, свідомо не скористався своїм правом на касаційне оскарження мого рішення, оскільки розумів безперспективність такого оскарження, а вдався до дій направлених на ініціювання притягнення мене до дисциплінарної відповідальності шляхом подачі багатьох скарг до Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії України.

Крім того, безпідставними є доводи ОСОБА_5 про те, що винесена мною ухвала про самовідвід не передбачена діючим КПК України, оскільки останній не був позбавлений оскаржити вказану ухвалу до касаційної інстанції, з урахуванням правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду від 05 липня 2018 року (справа №711/5912/17, провадження №51-1862км18), чого він свідомо не зробив.

З огляду на вищевикладене, змушений констатувати, що ініціювання ОСОБА_5 реєстрації кримінального провадження за ст. 375 КПК України за заздалегідь надуманими мотивами, які не відповідають дійсності та не ґрунтуються на вимогах КПК України, а також безпідставні та чисельні звернення останнього та його сина зі скаргами до ВРП та ВККСУ, для мене, як для професійного судді, який сумлінно виконує свої обов`язки та здійснює судочинство у чіткій відповідності до вимог Закону, є відверто образливими, розцінюються мною як очевидне негативне ставлення заявника до мене, як судді, що в свою чергу унеможливлює моє неупереджене ставлення до останнього, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є заявниками в кримінальному провадженні №0000915 від 07.07.2017 року, яке перебуває в провадженні слідчого відділу прокуратури Одеської області, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 375 КК України за заявою про винесення завідомо неправосудного рішення суддею судової палати з розгляду кримінальних справи апеляційного суду Одеської області ОСОБА_3 по справі №11-сс/785/1059/17 (ухвала від 04.07.2017 року), яка була винесена на стадії досудового розслідування кримінального провадження №0004626 від 02.06.2014 року.

Крім того, судді ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 зазначили, що на теперішній час, їм достовірно відомо про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 звернулися з чисельними скаргами до Вищої Ради Правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (матеріали скарг містяться в їх суддівських досьє), посилаючись на їх упередженість при розгляді їх апеляційних скарг та стверджуючи на наявність в діях суддів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 375 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; потерпілого ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення заяв про самовідводи суддів та зазначив, що дійсно існують вищевказані кримінальні провадження відносно суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і Потаніна, однак, на його думку, судді не повинні були змішувати особисті і службові обов`язки та продовжувати розгляд подання; дослідивши доводи заяв; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Пункт 4 ч.1 ст. 75 КПК України, передбачає що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, забезпечення дії принципу незалежності, неупередженості та безсторонності, в тому числі і у стороннього спостерігача. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що передує винесенню рішення. Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява №23465/03), зазначив: «…незалежність а неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

За таких обставин, приймаючи до уваги наведену вище поведінку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яка для суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є відверто образливою та, на їх думку, свідчить про існування особистої неприязні останніх до них, яка пов`язана з небажанням та ігноруванням вказаних осіб усвідомити та прийняти законність їх рішень, колегія суддів Одеського апеляційного суду в даному складі вважає за неможливе приймати участь в даному апеляційному провадженні.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення п.4 ч.1 ст.75, ч.1 ст.80 КПК України, враховуючи, що наведені суддями існуючі обставини можуть викликати сумнів в їх об`єктивності та неупередженості, а також з метою недопущення порушень вимог Конституції України, обов`язків судді, присяги судді в частині забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи, дотримання гарантованих законодавством прав та охоронюваних інтересів учасників процесу, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про самовідвід, а матеріали провадження №11-п/813/294/18 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого перерозподілу в порядку ч. 3 ст.35 КПК України та засад АСДС Одеського апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.75, 80,81 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:
Заявлені суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 самовідводи задовольнити.

Матеріали провадження №11-п/813/294/18 за поданням слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 передати для здійснення повторного автоматизованого перерозподілу в порядку ч. 3 ст.35 КПК України та засад АСДС Одеського апеляційного суду
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2