Справа № 344/7434/19
Провадження № 1-кп/344/633/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше несудимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України (в редакції Закону №1019-VIII від 18.02.2016 р.), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, а також збуті незаконно виготовлених підакцизних товарів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Злочини вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , упродовж серпня-грудня 2018 року незаконно придбавав з метою збуту, зберігав з цією метою, а також збував незаконно виготовлені алкогольні напої та тютюнові вироби.

Так, ОСОБА_5 , маючи на меті отримання незаконного прибутку від реалізації підакцизних товарів (спирту етилового ратифікованого, алкогольних напоїв та тютюнових виробів), вирішив придбати такий товар з наступною його реалізацією за вищою ціною.

При цьому ОСОБА_5 не був особою, яка зареєстрована як суб`єкт підприємництва, та не мав згідно Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ліцензію на здійснення торгівлі етиловим спиртом, алкогольними напоями та тютюновими виробами.

З метою незаконного збагачення ОСОБА_5 у перших числах серпня 2018 року у місті Чернівці на Калинівському ринку, попередньо домовившись із невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_6 , замовив дві поліетиленові бочки спирту, ємністю 220 літрів кожна, вартістю 50 грн. за 1 літр, 44 ящики в кожному з яких по 750 пачок тютюнових виробів, вартістю 22 грн. за 1 пачку та 200 ящиків алкогольних напоїв у кожному з яких по 20 пляшок ємністю 0,5 л. кожна, вартістю 35 грн. за 1 пляшку.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 орендував гаражне приміщення № НОМЕР_2 , що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативи №12 за адресою: АДРЕСА_2 , для зберігання та реалізації товару.

Після цього ОСОБА_5 придбав у особи на ім`я ОСОБА_6 вищевказані підакцизні товари за 888 тис. грн. та зберігав їх з метою збуту в орендованому гаражному приміщенні.

Так, протягом серпня - грудня 2018 року ОСОБА_5 . Реалізував 1960 пляшок алкогольних напоїв різних торгових марок ємністю 0,5 л. кожна, по ціні 40 грн. за пляшку та 1500 пачок тютюнових виробів по ціні 25 грн. за пачку.

За результатами проведеного 13.03.2019 року працівниками податкової міліції огляду гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що тимчасово винаймав ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: 2 поліетиленові бочки, ємністю 220 літрів кожна, заповнених спиртом етиловим ратифікованим, 42 ящики тютюнових виробів торгової марки «Astru» у кожному з яких по 750 пачок та 102 ящика алкогольних напоїв у кожному з яких по 20 пляшок, з наклеєними етикетками різних торгових марок ємністю 0,5 л. Кожна.

Згідно висновків експерта №133 від 21.03.2019 та №СЕ-19/109/20-70МРВ/19 від 13.04.2019 вилучені під час огляду гаражного приміщення № НОМЕР_2 , який знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі №12 по вул.Максимовича, 15, що м.Івано-Франківську, алкогольні напої та тютютюнові вироби не відповідають вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ратифікований. Технічні умови», ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» та ДСТУ ГОСТ 3935:2004 та Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Справа надійшла до суду з угодою, укладеною під час досудового розслідування між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному проваджені прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Івано-Франківської області радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості від 24 квітня 2019 року, згідно з умовами якої прокурор та підозрюваний дійшли згоди, що злочин підозрюваним було вчинено саме при викладених вище обставинах, підозрюваний беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину, а також зобов`язався у майбутньому співпрацювати з правоохоронними органами у викритті кримінального правопорушення, у разі отримання відомостей про вчинення злочинів іншими особами.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст.204 КК України (в редакції Закону №1019-VIII від 18.02.2016 р.), як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, та узгодили покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень. Обвинувачений ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вказаних злочинах визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2019 року просив затвердити.

Захисник підтримав думку обвинуваченого та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам, та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з якими погоджується обвинувачений ОСОБА_5 , є обґрунтованими і свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.1 ст.204 КК України, як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Кваліфікація діянь ОСОБА_5 є правильною, оскільки вона ґрунтується на зазначених вище обставинах вчинення злочину і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених злочинів, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Визначаючись у призначенні покарання, із врахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.1 ст.204 КК України (в редакції Закону №1019-VIII від 18.02.2016 р.) у вигляді штрафу.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_5 є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушень, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2019 року укладену між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному проваджені прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Івано-Франківської області радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України (в редакції Закону №1019-VIII від 18.02.2016 р.) та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Речові докази згідно постанови про визнання речовими доказами від 14 березня 2019 року алкогольні напої та тютюнові вироби, вилучені 13.03.2019 року працівниками податкової міліції в ході огляду гаражного приміщення № НОМЕР_2 в ГБК №12 по вул.Максимовича, 15, в м.Івано-Франківську знищити.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави 2198,14 (дві тисячі сто дев`яності вісім) гривень 14 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1