УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1554/18

Провадження № 1-кс/568/293/18

22 листопада 2018 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 про скасування постанови від 31 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000142 від 16 травня 2016 року і дії слідчого Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 передбачені ч. 1 ст. 40 КПК України,

встановив:
до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій остання просить суд: скасувати постанову слідчого Радивилівського ВП Дубенського відділу ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000142 від 16.05.2016 р. та дії слідчого ОСОБА_4 , передбачені ч. 1 ст. 40 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу, вказавши на підстави, викладені в ній, зазначивши, що її не викликали для відібрання свідчень як свідка, а вона сама змушена була звернутися до слідчого із вимогою про її допит. При цьому, вказала на необхідність більш повного здійснення розслідування, враховуючи відомості, які нею вказані раніше та які їй відомі, однак не відображені у протоколі допиту її як свідка. Необхідно належно оцінити усі відомості, які стали відомі під час досудового розслідування, зокрема, із свідчень свідків, витребувати необхідні документи. Зазначила, що подала заяву про вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст. 364, 366, 367, 368 КК України, однак досудове слідство проводилось лише щодо ст. 366 КК України. Зазначила про те, що кримінальне провадження було розпочате у 2018 році, а не у 2016, як це зазначено у оскаржуваній постанові.
Слідчий Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За вказаних обставин, виходячи з принципу змагальності кримінального процесу, обов`язку учасників провадження добросовісно користуватись своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги ОСОБА_3 здійснити без його участі, з урахуванням положень ст. 306 КПК України, принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав в межах та у спосіб, передбачених КПК України на підставі наявних матеріалів.
Слідчий суддя, вислухавши скаржника та дослідивши матеріали скарги, дійшов до наступного:
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, перелік, яких вказаний в ст. 303 КПК України.
Пунктом 3 ч. 1 вказаної статті передбачено, що на досудовому провадженні зокрема може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, передбачено ч. 1 ст. 304 КПК України.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 , будучи заявником у даному кримінальному провадженні, отримала оскаржувану постанову 05.11.2018 р., а відтак скаргу подала у строк, визначений ст. 304 КПК України.
Під час розгляду зазначеної скарги слідчим суддею встановлено та не оспорюється учасниками процесу, що Радивилівський ВП Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000142 від 16.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України за фактом службового підроблення директором ПП «Новий Рівень» ОСОБА_5 .
Відповідно до постанови слідчого Радивилівського ВП Дубенського відділу ГУНП України в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 кримінальне провадження за № 0000142 від 16.05.2016 року закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. При цьому зі змісту постанови слідує, що досудовим розслідуванням встановлено, що в діях директора ПП «Новий Рівень» ОСОБА_5 , який виготовив технічну документацію ОСОБА_6 , будь-яких порушень не було, оскільки дана документація виготовлена в межах закону, тобто в діях директора ПП «Новий Рівень» ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України не встановлено.
Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник, а прокурора заявник, потерпілий, його представник, законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник.
Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК України, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а коли прокурор. Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України cлідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, а прокурор щодо підозрюваного з підстав, передбачених ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Також під час розгляду аналізованого виду скарг необхідно враховувати положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
На думку слідчого судді оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження. При цьому підставами скасування вказаної постанови є: невжиття органом досудового розслідування всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування; завчасність висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України; не проведення необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі. Постанова не містить інформації щодо встановлення та опитування інших осіб, якім може бути відомі обставини, викладені в заяві скаржника.
У кримінальному провадженні, зокрема, підлягає доказуванню і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням тощо, випливає зі змісту ч. 1 ст. 91 КПК України.
Частина 2 цієї статті наголошує, що доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Як передбачено ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього кодексу, за винятком випадків (належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого), покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого. Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що закриваючи кримінальне провадження, слідчим Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області не дотримано вимог закону та не вжито всіх заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, не виконано всіх необхідних дій для розслідування кримінального правопорушення, на які посилається ОСОБА_3 , тому постанова про закриття кримінального провадження, датована 31.08.2018 року, підлягає скасуванню.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що залишені не дослідженими та не зазначеними в матеріалах кримінального провадження відомості щодо допиту члена земельної комісії ОСОБА_7 , наявна невідповідність у оскаржуваній постанові, якою закрито кримінальне провадження за № 0000142 від 2016 року, при тому, що згідно витягу з ЄРДР кримінальне провадження за даним номером зареєстроване 16.05.2018 р., необхідно належно зазначити посаду та орган досудового розслідування, яким здійснювалося останнє. Не досліджено, чи ОСОБА_5 є директором ПП «Новий Рівень», з якого і по який час займав дану посаду та чи є службовою особою. Таким чином, неналежне мотивування даної постанови не відповідає вимогам процесуального законодавства.
Щодо правової кваліфікації події, зазначеної у заяві про вчинення злочину, суд зазначає наступне. Як вбачається із ч. 1, 4 п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема, відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. А відтак, саме з огляду на зміст заяви про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, уповноважена посадова особа вносить відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яка в подальшому може бути змінена, доповнена іншими статтями кримінального кодексу.
Статтею 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу. Вимоги скаржника про оцінку дій слідчого ОСОБА_4 згідно ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне залишити без задоволення, оскільки відповідно до норм діючого КПК України, вони не підпадають під вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, відповідно до ст. 303 КПК України.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 38, 60, 110, 303-307, 309, 376 КПК України, -
постановив:
скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови від 31 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000142 від 16 травня 2016 року і дії слідчого Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 передбачені ч. 1 ст. 40 КПК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Радивилівського ВП Дубенського відділу ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження за № 0000142 від 16 травня 2016 року.

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали надати учасникам процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата проголошення повної ухвали - 26.11.2018 р. о 12 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1