Справа № 634/1123/18
Провадження № 1-кп/626/40/2019
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

28 січня 2019 року Красноградський районний суд Харківської області у складі:

судді: ОСОБА_1

за участю прокурора: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Краснограді кримінальне провадження за № 0000255 від 21.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , дітей на утриманні не має, освіта базова загальна середня, не працюючого, на обліку в Сахновщинському районному секторі філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не перебуває, засудженого 24.11.2015 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області на не відбуту частину строку покарання 1 рік 1 місяць, згідно ст. 3 Закону Україна «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 289; ч. 1 ст. 162; ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.07.2018 року близько 16-ї години ОСОБА_5 , знаходився на березі ставка розташованого поблизу с. Шевченкове Сахновщинського району Харківської області, де реалізуючи раптово виниклий умисел на викрадення чужого майна, маючи мету на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, таємно, умисно, протиправно та повторно, шляхом вільного доступу з сумки неповнолітнього ОСОБА_7 яка знаходилася на його велосипеді на березі дістав бувший у використанні мобільний телефон марки Meizu, модель М5с, М710H, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 28.09.2018 № 3642 становить 1516 гривень 25 копійок та скористався викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на вище вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Після чого, 21.07.2018 близько 02 год. 30 хв. знаходячись в приміщенні непрацюючого фельдшерсько-акушерського пункту який розташований за адресою: Харківська область Сахновщинський район с. Новомихайлівка вул. Шкільна, 19, ОСОБА_5 , реалізуючи раптовий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, маючи мету на заволодіння чужим майном, умисно, протиправно, повторно, шляхом зловживання довірою, під приводом зателефонувати по телефону, попросив у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 належний йому, бувший у використанні мобільний телефон марки «Fly» моделі FF 281, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 20.09.2018 № 3641 становить 403 гривні, після чого привласнив даний телефон повідомив потерпілому, що втратив його.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В подальшому 13.09.2018 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в яке проник через відчинені ворота домоволодіння, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2107 червоного кольору д/н НОМЕР_1 , який знаходився на території двору вищевказаного домоволодіння та перебуває в користуванні ОСОБА_9 на підставі технічного паспорту, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи законних підстав для керування ним, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викотив даний автомобіль з території домоволодіння та запустивши двигун за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, незаконно заволодів автомобілем на якому поїхав в центр с. Шевченкове Сахновщинського р-ну Харківської області. Коли був помічений свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кинув даний автомобіль на узбіччі дороги та зник в невідомому напрямку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Крім того, 14.09.2018 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння шляхом перелізання вхідних воріт проник на територію домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 21011 синього кольору д/н НОМЕР_2 , що знаходився в гаражі на території двору вищевказаного домоволодіння та перебуває на підставі технічного паспорту у користуванні ОСОБА_12 . Далі ОСОБА_5 шляхом пошкодження замикаючого пристрою проник в гараж та діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи законних підстав для керування автомобілем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викотив даний автомобіль з території домоволодіння та запустивши двигун за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, та незаконно заволодів автомобілем на якому поїхав в смт. Сахновщина Харківської області, де на автодорозі смт. Сахновщина с. Германівка Сахновщинського р-ну Харківської області не впорався з кернуванням та допустив перевертання автомобіля.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Після чого, 12.10.2018 близько 08 години, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла, діючи умисно і протиправно, без згоди власника будинку ОСОБА_13 , який належить їй на праві власності, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Шевченківською сільською радою Сахновщинського району Харківської області 15.10.2009 року за реєстром №1, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканність житла та не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи», без будь-яких законних підстав, таємно, незаконно та безпідставно, вийнявши віконну раму в будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_13 , проник в середину для того, щоб зарядити свій мобільний телефон, після чого вилізши з будинку через вікно зник з місця скоєння злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканість житла

Потім 01.10.2018 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи прямий умисел на викрадення чужого майна, маючи мету на заволодіння чужим майном, таємно, умисно, з корисних мотивів, зайшов на неогороджену територію домоволодіння ОСОБА_10 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого підійшов до вікна будинку та вийнявши віконну раму, яка трималася на зігнутих цвяхах, проник в будинок та звідти викрав бувшу у використанні болгарку ИЖ-МАШ «INDASTRIALLINE SU-1300», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 24.10.2018 № 23300, проведеної експертом товарознавцем ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, становить 705 гривень, та бувший у використанні мобільний телефон марки «SONY ERICSSON К550і», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 24.10.2018 № 23300, проведеної експертом товарознавцем ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, становить 350 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим на власний розсуд, а саме став зберігати на території власного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 1055 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно.

Після чого 14.10.2018 близько 14 год. ОСОБА_5 , реалізуючи прямий умисел на викрадення чужого майна, маючи мету на заволодіння чужим майном, таємно, умисно, повторно, з корисних мотивів, зайшов на неогороджену територію не жилого домоволодіння ОСОБА_14 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після чого підійшов до вікна будинку та вибивши декілька дощок якими було забите вікно, проник в будинок, звідти через вікно виніс та викрав 3 мішки насіння соняшника загальною вагою 80 кг, вартість якого, згідно довідки наданої управлінням агропромислового розвитку райдержадміністрації становить 800 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно.

В пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_5 судовому засіданні винним себе визнав повністю, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, підтвердивши обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, пояснивши, що дійсно 19.07.2018 року близько 16-ї години він знаходився на березі ставка розташованого поблизу с. Шевченкове Сахновщинського району Харківської області, де таємно викрав шляхом вільного доступу з сумки неповнолітнього ОСОБА_7 , яка знаходилася на його велосипеді на березі бувший у використанні мобільний телефон марки Meizu, модель М5с, М710H.

Після чого, 21.07.2018 близько 02 год. 30 хв. знаходячись в приміщенні непрацюючого фельдшерсько-акушерського пункту який розташований за адресою: Харківська область Сахновщинський район с. Новомихайлівка вул. Шкільна, 19, він шляхом зловживання довірою, під приводом зателефонувати по телефону, попросив у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 належний йому, бувший у використанні мобільний телефон марки «Fly» моделі FF 281, після чого привласнив даний телефон та повідомив потерпілому, що втратив його.

В подальшому 13.09.2018 близько 23 год. 30 хв. він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння через відчинені ворота зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в яке проник через відчинені ворота домоволодіння, звідки викотив автомобіль марки ВАЗ 2107 червоного кольору д/н НОМЕР_1 , який знаходився на території двору вищевказаного домоволодіння та запустивши двигун за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, поїхав на автомобілі в центр с. Шевченкове Сахновщинського р-ну Харківської області. Коли був помічений свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кинув даний автомобіль на узбіччі дороги.

Крім того, 14.09.2018 близько 00 год. 30 хв. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння шляхом перелізання вхідних воріт проник на територію домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження замикаючого пристрою проник в гараж звідки викотив автомобіль марки ВАЗ 21011 синього кольору д/н НОМЕР_2 з території домоволодіння та запустивши двигун за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення поїхав на ньому в смт. Сахновщина Харківської області, де на автодорозі смт. Сахновщина с. Германівка Сахновщинського р-ну Харківської області не впорався з керуванням та допустив перевертання автомобіля.

Після чого, 12.10.2018 близько 08 години, він вийнявши віконну раму в будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_13 , проник в середину для того, щоб зарядити свій мобільний телефон, після чого вилізши з будинку через вікно зник з місця скоєння злочину.

Потім 01.10.2018 року близько 20 год. 30 хв. він зайшов на неогороджену територію домоволодіння ОСОБА_10 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого підійшов до вікна будинку та вийнявши віконну раму, яка трималася на зігнутих цвяхах, проник в будинок та звідти викрав бувшу у використанні болгарку ИЖ-МАШ «INDASTRIALLINE SU-1300» та бувший у використанні мобільний телефон марки «SONY ERICSSON К550і» після чого з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим на власний розсуд, а саме став зберігати на території власного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого 14.10.2018 близько 14 год він зайшов на неогороджену територію не жилого домоволодіння ОСОБА_14 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після чого підійшов до вікна будинку та вибивши декілька дощок якими було забите вікно, проник в будинок, звідти через вікно виніс та викрав 3 мішки насіння соняшника загальною вагою 80 кг.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілі ОСОБА_8 , його представник ОСОБА_15 , а також ОСОБА_7 , його представник ОСОБА_14 , а також ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 згідно заяв просили судовий розгляд по даному кримінальному провадженні провести у їх відсутність, наслідки застосування ч.3 ст. 349 КПК України їм роз`ясненні і зрозумілі. Покарання просять призначити на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не мають.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, витрат на проведення експертиз.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, суду надано не було.

При цьому суд виходить із правової позиції, висловленої Європейським судом з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у п.24 рішення у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення у справі «Гуренка проти України № 2», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

При цьому, суд констатує факт, що стороною захисту під час підготовчого судового засідання та судового розгляду не заявлялися клопотання щодо виклику свідків сторони захисту, витребування речей та документів, приєднання речей та документів в якості доказів сторони захисту з метою обстоювання правової позиції обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обставин вищезазначених злочинів.

Суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно; у незаконному заволодінні транспортними засобами, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно; у незаконному проникненню до житла, що порушує недоторканість житла; у таємному викраденню чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, повторно;

Таким чином, у суду є достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 в силу вимог ч.3 ст.373 КПК України, якою передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно; за ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканість житла; за ч.3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставинами, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, раніше судимий за корисливі злочини.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжкими злочинами, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в його ізоляції та поміщенні на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Також на думку суду, саме покарання у виді реального позбавлення волі буде запобігати вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, суд враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, який перебувє на обліку у лікаря психіатра, вважає за можливе при призначенні покарання за положенням ч.1 ст. 70 КК України застосувати принцип поглинання покарання менш суворого більш суворим та не застосовувати додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене санкцією ч.2 ст. 289 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчих експертиз в розмірі 2288,00 гривень необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільні позови по кримінальному провадженні не заявлено.

Прокурор відповідно до ч.4 ст. 176 та ч.1 ст. 331 КПК України не звертався з письмовим клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Разом з тим, суд вважає, що з метою виконання вироку можливо застосувати п.а ч.1 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 289; ч. 1 ст. 162; ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому таке покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки;

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік та шість місяців;

-за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років без конфіскації майна;

-за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1(один) рік;

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

За правилами ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати з 31.10.2018 року.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в розмірі 2 288,00 грн, які перерахувати на р/р 03000, код доходів 24060300, код одержувача 37886402, МФО 899998 УДКС України в Красноградському районі, Харківської області, Банк-Казначейство України.

Речові докази: мобільний телефон марки «Fly» моделі FF 281, чорного кольору; б/в мобільний телефон марки «Meizu» М5с, модель М710Н, об`єм пам`яті 16 Gb; авто марки ВАЗ 21011, р/н НОМЕР_3 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_12 , страховий поліс та технічний паспорт на вище вказане авто; авто марки ВАЗ 2107, р/н НОМЕР_1 ,червоного кольору; б/в мобільний телефон марки «SONY ERICSSON К550і» та б/в болгарка ИЖ-МАШ «INDASTRIALLINE SU-1300»; три полімерні мішки з насінням соняшника загальною вагою 80 кг залишити у користуванні потерпілих.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Обвинувачений, його захисник, потерпілі мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя