В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 28.09.2018 року, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку і обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003737 від 17.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алма-Ати, Республіки Казахстан, громадянина Республіки Казахстан, освіта повна загальна середня, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003737 від 17.09.2018 року за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та угода про визнання винуватості.

З обвинувального акту вбачається, що 16.09.2018 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з попередньою змовою із ОСОБА_6 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , вирішили незаконно заволодіти моторолерами марки «Honda Dio AF35 чорного кольору , який належить потерпілому ОСОБА_7 та моторолером марки «Suzuki Jog» чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 , які знаходились неподалік входу до приміщення закладу «Національна лотерея».

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння вказаними моторолерами, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що їх дії залишаються непоміченими сторонніми особами, взяли вказані моторолери з метою покататися, а саме: ОСОБА_5 взяв моторолер марки «Honda Dio AF35 чорного кольору , який належить потерпілому ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 взяв моторолер марки «Suzuki Jog» чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 , та відкотили їх за зупинку громадського транспорту, залишивши їх там, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 8 000 грн. та потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 7 000 грн., чим вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

28.09.2018 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно умов вказаної угоди встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, винуватість у зазначеному діянні визнав повністю, щиро розкаюється.

Крім того, сторонами узгоджено міру покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 3 роки, та на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Одвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до ст. 473 КПК України, відмова від здійснення прав, передбачених аб. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та роз`ясненні наслідки не виконання угоди передбачені ст. 476 та ст. 389-1 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, вину у скоєному злочині визнав в повному обсязі та щиро розкаюється. Також пояснив, що дійсно 28.09.2018 року між ним та прокуром Білоцерківської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої вони узгодили покарання, з яким він погоджується повністю. Угоду про примирення укладено ним добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Вимогами ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67,69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання, а саме позитивної характеристики з місця проживання, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином тяжким злочином, спричинена матеріальна шкода потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відшкодована у повному обсязі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 являється щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст. 66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити укладену 28 вересня 2018 року угоду про визнання винуватості між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пронації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: 1) моторолер марки «Honda Dio AF35 чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 залишити його законному власнику ОСОБА_7 ; 2) моторолер марки «Suzuki Jog» чорного кольору, номер рами НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 залишити його законному власнику ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати за проведення експертизи у справі в розмірі 400 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, шляхом подачі апеляції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1