Справа № 487/2410/17
Провадження № 1-кп/487/63/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, українка, громадянки України, з базовою середньою освітою, не заміжня, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5
інші учасники судового провадження зі сторони обвинувачення потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

Упродовж періоду з жовтня по грудень 2016 року ОСОБА_3 , з дозволю господаря квартири ОСОБА_6 , проживала у квартирі АДРЕСА_2 , мала вільний доступ та ключі до зазначеного приміщення.

16.12.2016 року приблизно о 20:00 годин, перебуваючи у квартирі за вказаної вище адресою, ОСОБА_3 побачила на холодильнику, який стояв у коридорі, конверт з написом «ПАТ КБ «ПриватБанк», всередині якого знаходилась належна ОСОБА_6 платіжна картка «Універсальна GOLD «ПАТ КБ «ПриватБанк», а також аркуш паперу на якому зазначено таємний пін-код від вказаної банківської картки.

ОСОБА_3 переглянула вміст конверту й у цей час в неї виник умисел на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна банківської картки з метою подальшого зняття з неї грошових коштів.

ОСОБА_3 вилучила конверт з платіжною карткою та аркушем з пін-кодом, вийшла на вулицю, підійшла до найближчого банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Миколаїв вул. Курортна, 14 та перевірила наявність коштів на банківському рахунку ОСОБА_6 , після чого поклала картку на місце (холодильник у коридорі квартири АДРЕСА_2 ).

У подальшому, реалізуючи вказаний вище злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, 17.12.2016 року ОСОБА_3 взяла зазначену вище платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , належну ОСОБА_6 , й двічі упродовж дня з банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Миколаїв вул. Курортна, 14, о 23:20 годин та о 23:321 годин, з указаної платіжної картки викрала грошові кошти в сумі 2000 грн. (здійснивши дві транзакції зі зняття з карткового рахунку готівкових коштів у розмірі 1000 грн.), після чого поклала картку на місце в конверт.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення коштів, ОСОБА_3 знов взяла зазначену вище платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» й 18.12.2016 року двічі упродовж доби, о 02:46 годин та о 18:11 годин, з банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», з платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , належної ОСОБА_6 , викрала грошові кошти в сумі 4200 грн. (здійснивши дві транзакції зі зняття з карткового рахунку готівкових коштів у розмірі 1000 грн. та 3200 грн.), після чого поклала картку на місце в конверт.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення коштів, ОСОБА_3 знов взяла зазначену вище платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» й 23.12.2016 року упродовж дня двічі , о 18:53 годин та о 19:55 годин, з банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», з платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , належної ОСОБА_6 , викрала грошові кошти в сумі 850 грн. (здійснивши дві транзакції зі зняття з карткового рахунку готівкових коштів у розмірі 350 грн. та 500 грн.), після чого поклала картку на місце в конверт.

Після вчинення зазначених дій, ОСОБА_3 , розпорядилась викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_3 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7696 грн., з яких 7373 грн. викрадені кошти та 332 грн. комісія банку за зняття кредитних коштів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала в повному обсязі, підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначила проте, що нею вони не оспорюються, при цьому вважала за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 , яка безпосередньо в судовому засіданні під час її допиту зазначила, що вона у 2016 році проживала у потерпілого ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 , оскільки мешкала разом із його сином з 2015 року. Десь перед Новим роком, точної дати не пам`ятає, коли вона прибирала у квартирі, на холодильнику в коридорі знайшла конверт, на якому було написано «ПриватБанк», а в ньому була банківська картка, на конверті був записаний і пін-код картки. Вона взяла картку пішла до банкомату та перевірила наявність грошових коштів на картці, а картку знову поклала в конверт на холодильник. Після чого вона декілька разів брала картку та знімала кошти з банківської картки потерпілого через банкомат, грошові кошти зняла в загальній сумі, як зазначено в обвинувальному акті 7373 грн. Вчинила крадіжку, оскільки потрібні були гроші сину потерпілого, з яким вона спільно мешкала з 2015 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнала в повному обсязі.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаялась.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він дізнався про крадіжку грошових коштів з банківської картки, коли йому зателефонували з ПриватБанку та спитали чого він не сплачує гроші за кредит, він відповів, що він не брав кредит. Після він здогадався, що гроші з картки викрала дівчина, з якою зустрічався його син та яка у нього вдома проживала. До теперішнього часу шкода йому не відшкодована.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 в рахунок матеріальної шкоди 7696 грн. та моральної шкоди 15000 грн. підтримав.

Такі показання обвинуваченої ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння нею змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність її позиції.
А за такого, такі показання обвинуваченої, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнається судом доведеним.
Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд також враховує особу обвинуваченої то, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в МОПЛ №1 і МОНД не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, обставин, що пом`якшують покарання, даних про її особу, яка раніше не судима, не працює, не має офіційного джерела доходу, шкода потерпілому не відшкодована, а також враховуючи поведінку обвинуваченої за період кримінально-процесуального провадження, а саме, що протягом судового розгляду справи тривалий час не виконувала свого обов`язку щодо явки до суду та двічі була оголошена у розшук, суд приходить до висновку, що для досягнення мети виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання, в межах санкції ст.. 185 ч.1 КК України, у вигляді арешту строком на 45 діб, відповідно до вимог ст.ст. 60, 101 КК України, з урахуванням принципів законності, справедливості та індивідуальності.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7696 грн., суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, відповідно до ст. 1166 ЦК України, з урахуванням визнання позову ОСОБА_3 .

Крім того, підлягає задоволенню і позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, враховуючі обставини у їх сукупності, характер кримінального правопорушення, та вважає необхідним стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 (позивача) в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 15000 гривень, оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідача, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо).
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 45 діб арешту.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 7696 грн. матеріальних збитків та в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 грн.

Речові докази: CD-диск із зображенням з банкомату, розташованого по вул. Курортна, 14 в м. Миколаєві, залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1