САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1257/18
Провадження № 1-кп/726/19/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження №0000261 від 28.04.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тутри Заставнівського району Чернівецької області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що 22.04.2018 року, близько 13 години 38 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним вантажним фургоном марки «Мersedes-Benz-311», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Ткачука в м. Чернівці, зі сторони вулиці Новгородської в напрямку вулиці Хотинської, на швидкості більше 50 км/год., що перевищує допустиму в межах населеного пункту.

Наближаючись до магазину № 3/5, під назвою «Крамниця», що по вулиці Ткачука в м. Чернівці, водій ОСОБА_7 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме велосипедиста, допустив наїзд на ОСОБА_10 , яка рухалась на велосипеді йому назустріч.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку СМЕ № 306 від 05.06.2018, спричинено смерть, яка настала від набряку та набухання речовини головного мозку, що розвинулись як наслідок закритого перелому потиличної кістки справа з забоєм речовини головного мозку та розвитком підоболонкових крововиливів.

Злочин обвинуваченим вчинено з необережності у виді злочинної недбалості, так як він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_7 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.3 та 12.4 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_10 смерть.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, та зазначив, 22.04.2018 року, о 13:38 год, він керуючи вантажним фургоном марки «Мersedes-Benz-311», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Ткачука в м. Чернівці, зі сторони вул. Новгородської в напрямку вул. Хотинської, на швидкості близько 50 км/год. в межах населеного пункту. Наближаючись до магазину № 3/5, під назвою «Крамниця», що по вул. Ткачука в м. Чернівці, побачив, що по зустрічній смузі іде потерпіла на велосипеді, різко вивернула руль вправо та почала рух по середині дороги, направляючись на його смугу руху, щоб уникнути зіткнення з нею, він різко повернув вліво, виїхавши на зустрічну смугу руху, намагаючись об`їхати її злівої сторони, проте потерпіла різко змінила рух вправо та зіткнулася з автомобілем. Таким чином він не зміг уникнути зіткнення та допустив зіткнення з потерпілою ОСОБА_10 . Після цієї дорожньо-транспортної пригоди потерпіла пояснювала, що в неї запаморочилося в голові, тому вона рухалася по дорозі різко вправо, а потім різко вліво, жодних погіршень здоров`я не відчувала, ніяких претензій до нього, як водія автобуса не мала, від оформлення ДТП відмовилася, вказала, що це її особиста справа, від проходження СМЕ відмовилася, від госпіталізації в медзаклад відмовилася в категоричній формі. Через декілька днів йому повідомили, що потерпілій ОСОБА_10 стало гірше і вона перебуває у лікарні, він надавав кошти на її лікування. На даний час сплатив всі матеріальні збитки, які заявлялися потерпілим та сплатив 50 тисяч моральних збитків. У вчиненому кається, просить не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_10 22.04.2018 року, о 14 год, йому зателефонували та повідомили, що його дружина потрапила в ДТП, її везуть в лікарню. Приїхавши на Фастівську він там зачекав дружину, яку через 5 хвилин привезла швидка допомога, вона розповіла, що в неї запаморочилося в голові, тому вона, будучи на велосипеді, рухалася по дорозі різко вправо, а потім різко вліво, жодних погіршень здоров`я не відчувала, ніяких претензій до водія автобуса не мала, від оформлення ДТП відмовилася. В лікарні її обстежили, повідомили, що слід зробити томограму за 1400 гривень та аналізи за 480 гривень. Від проходження СМЕ дружина відмовилася, від госпіталізації в медзаклад відмовилася в категоричній формі. Він завіз її додому, ввечері було все добре, а на слідуючий день в неї почала боліти голова після чого вони звернулися до лікарні. Через два тижні дружина померла..Обвинувачений надавав кошти на її лікування. На даний час сплатив 50 тисяч 400 гривень та 17 тисяч 688 гривень. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить свій позов до обвинуваченного зилишити без розгляду, просить суворо не карати.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачений не заперечував фактичні обставини кримінального провадження і не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У звязку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування збитків особі, яка визнана потерпілою.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, форму вини вчиненого діяння, каяття обвинуваченого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення до скоєного, позицію потерпілого, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується, має на утриманні батьків пенсіонерів та сина, який навчається..

Судом враховано те, що обвинувачений допустив порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, наслідком якого є смерть потерпілої.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст.286 КК України, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, роботи, вчинив злочин з необережності, є особою середнього віку, розлучений, судимості немає.

Також, суд враховує конкретні обставини скоєного злочину, тяжкі наслідки від вчиненого злочину загибель людини, а також те, що потерпілий просив його суворо не карати та не має до нього претензій.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей Кримінального Закону , із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання останнім нових злочинів.

Застосування більш тяжкого покарання до обвинуваченого суд вважає недоцільним зважаючи на його особу та відношення до вчиненого злочину.

На думку суду, дане покарання буде відповідати вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позовуд вважає, оскільки потепілий вимог до обвинуваченного Цивільний позов у кримінальному провадженні залишити без розгляду, оскільки у потерпілого претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченного не має. Роз`яснити про можливість звернення в цивільному порядку для вирішення питання стягнення збитків зі страхової компанії.

Питання щодо процесуальних витрат в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу продовжити особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 100, 124,174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України від відбуття основного покарання звільнити з випробуванням та встановити іспитовий строк на 2 (два) роки, із застосуванням обов`язків, передбачених ст.76 КК України:

- не виїзжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 продовжити запобіжний захід особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 3003,00 грн.

Речові докази: - автомобіль марки «Mersedes-Benz-311» номерний знак НОМЕР_1 який вилучений під час досудового розслідування ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 07.06.2018 року залишити власнику ОСОБА_7 ;

- велосипед жіночий, червоного кольору повернути власнику потерпілому ОСОБА_8 ;

- компакт диск CD-R із відеозаписом місця події залишити при матеріалах справи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1