ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/322/18 Справа № 192/1648/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Рішення суду обґрунтовано тим, що згідно п.е ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році, ОСОБА_7 відноситься до категорії осіб, до яких амністія не застосовується, оскільки був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
В апеляційній скарзі:
- засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали особової справи та прийшов до невмотивованого та необгрунтованого висновку про відмову в задоволенні його клопотання.
Також звертає увагу, що суд першої інстанції не повній мірі врахував те, що він хворіє на ВІЛ та має батьків похилого віку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка вважала ухвалу суду законною та вмотивованою, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, частково їх дослідивши, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Стаття 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, містить вичерпний перелік осіб, які підпадають під дію вказаного Закону.
Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році» визначено коло осіб, до яких амністія не застосовується.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , на даний час відбуває покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, від 01 грудня 2014, зміненого ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна (а.с. 9-11).
Згідно п. е ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» - амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст. 307 КК України).
Оскільки ОСОБА_7 засуджено за злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України тому, в силу вищезазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» неможливо, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого.
Що стосується доводів засудженого стосовно того, що судом першої інстанції не було враховано при винесенні рішення те, що він хворіє на тяжкі захворювання, колегія суддів зазначає, що з вказаного приводу ОСОБА_7 має право звертатись з відповідним клопотанням, у встановленому порядку до районного суду.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень Закону України Про амністію у 2016 році, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_8