В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2019 року Справа № 608/1866/17
Номер провадження1-кп/608/22/2019
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретарів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагірянка Чортківського району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, має малолітню дитину, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України такого що не має судимості
в злочині, передбаченому ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,--
27 вересня 2017 року в післяобідню пору до будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_11 , в гості до обвинуваченого ОСОБА_8 прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і вони разом стали розпивати алкогольні напої.
Біля 21-ї години 27 вересня 2017 року обвинувачений ОСОБА_8 побачив як ОСОБА_12 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи обвинуваченого та ОСОБА_13 , став відправляти природні потреби на ліжко в кімнаті, де вони розпивали алкогольні напої. Намагаючись припинити дії ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_8 , будучи обуреним його діями, став відтягувати його від ліжка та виганяти з будинку. Відмовившись покинути будинок, в якому проживав обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_12 став чинити йому опір, відштовхуючи його від себе. На ґрунті цього та раптово виниклих неприязних відносин між ними виникла суперечка, в ході якої в обвинуваченого ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел на умисне спричинення ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний намір на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , з метою покарання за зухвалу поведінку останнього, обвинувачений ОСОБА_8 27 вересня 2017 року близько 21 години в кімнаті будинку АДРЕСА_1 підійшов до ОСОБА_12 та умисно наніс йому численні удари руками в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на підлогу. В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 наніс лежачому на підлозі ОСОБА_12 численні удари руками в груди та численні удари обома ногами по тілу. Продовжуючи свої дії обвинувачений ОСОБА_8 підняв ОСОБА_12 з підлоги та штовхаючи ОСОБА_12 руками в плечі, спину та бокові поверхні грудей виштовхав його з будинку на подвір`я господарства, де він проживає та зачинив за ним двері. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження, а саме:- закриту травму живота (розможженя печінки, відрив жовчного міхура від його ложа, розрив брижі тонкого кишківника); закриту травму грудей (переломи 5-9 лівих ребер; переломи 5-10 правих ребер, з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів; перелом грудини); закриту травму голови (закриту черепно-мозкову травму, субарахноїдальний та субдуральний крововиливи, сім крововиливів на внутрішній поверхні м`яких покровів голови відповідно склепінню черепа, один крововилив та одну рану слизової оболонки нижньої губи, 13 саден та 3 синці на голові;- які за ознакою небезпеки в момент заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; більше 68 саден та 12 синців на шиї, тулубі, руках та ногах, які як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Від нанесеної обвинуваченим ОСОБА_8 комбінованої травми тіла: закритої травми голови (закритої черепно-мозкової травми, що проявилася крововиливами під оболонки головного мозку; синців, саден та ран на голові); закритої травми грудей та живота з множинними переломами ребер, грудини, розривами міжреберних м`язів, розмозженням печінки, відривом жовчного міхура від його ложа та розривом брижі тонкого кишківника, які супроводжувались масивною внутрішньою крововтратою, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 помер на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому злочині визнав частково, дав суду показання, якими підтверджується те, що 27 вересня 2017 року він разом з ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_12 вживали алкогольні напої. Біля 19-ї години він пішов приготувати собі "Мівіну", а коли повернувся, то побачив, що потерпілий ОСОБА_12 справляв природні потреби на ліжко, яким він користується. В зв`язку з цим між ними виник конфлікт, і він хотів його вивести, але той чинив опір, а тому він вдарив його два рази в обличчя і в нього з носа стала текти кров. Герасимів сказав, що йде, але біля дверей повернувся, а тому він його виштовхав за двері і двері закрив. Вранці наступного дня вийшов в туалет і побачив, що потерпілий мертвий. Він викликав швидку медичну допомогу та повідомив поліцію і пішов до брата та повідомив що сталося. Вину визнає в тому, що наніс йому два удари рукою, однак, тілесні ушкодження, які в нього були виявлені, йому не заподіював. На початку досудового слідства він давав такі ж показання, однак працівники поліції йому не вірили, і він сказав їм писати показання про обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, як вони хочуть, і підписав такі показання під психологічним тиском. Також обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що під час конфлікту ОСОБА_13 сидів на ліжку і не наносив ударів потерпілому ОСОБА_12 ..
Потерпіла ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій просила судовий розгляд проводити у її відсутності, оскільки в силу поганого стану здоров`я не може приймати участь в судових засіданнях. Просить суд ОСОБА_8 суворо не карати. Цивільний позов заявляти не буде.
В судовому засіданні в підтвердження обставин вчиненого злочину та вини обвинуваченого ОСОБА_8 стороною обвинувачення були надані та судом дослідженні наступні докази.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав показання, якими підтверджується те, що 27 вересня 2017 року він, обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_12 прийшли до брата останнього ОСОБА_15 , де вживали алкогольні напої. Після того пішли до обвинуваченого, який ще приніс неповну 1 літрову пляшку алкоголю, яку вони розпили.. Він ліг спати і прокинувся від крику обвинуваченого, який кричав на потерпілого із-за того, що той відправив природні потреби на ліжко, і під час цього вдарив його один раз ногою та один раз рукою і після цього ОСОБА_12 вийшов з будинку. Пізніше він виходив на вулицю і бачив, що потерпілий лежав за пару метрів від сходів, крові на його обличчі не було, лише біля носа засохла кров.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав показання, якими підтверджується те, що вранці 28 вересня 2017 року до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_8 та повідомив його про смерть брата, сказав що він штовхнув його з сходів. Напередодні він, брат та обвинувачений ОСОБА_8 вживали алкогольні напої і брат тілесних ушкоджень не мав. В той день від нього вони пішли до обвинуваченого ОСОБА_8 ..
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні дала показання, якими підтверджується, те, що вранці приблизно о 9-й годині 30 хвилин 28 вересня 2017 року до неї зателефонував обвинувачений ОСОБА_8 та повідомив, що в нього на подвір`ї лежить потерпілий ОСОБА_12 . Вона запитала його, що сталося. Він сказав, що вранці вийшов на вулицю і біля будинку виявив потерпілого. Казав, що боїться біля нього бути, бо напередодні він два рази його вдарив і в зв`язку з цим його заберуть. Вона зателефонувала в поліцію та через знайомих повідомила маму потерпілого.
Також свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні підтвердив, що 28 вересня 2017 року біля 8-ї години до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_8 , він був тверезий, але збуджений. Водночас було замітно його стан з похмілля після перепою. Він повідомив, що напередодні раз вдарив ОСОБА_12 і випхав його за двері та пішов спати, а вранці вийшов і побачив тіло потерпілого. Запитував, що робити, викликати швидку чи поліцію, просив його прийти на місце подивитися, бо не був впевнений, що той мертвий.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні дав показання, якими підтверджується те, що потерпілий ОСОБА_12 був його двоюрідним братом, але стосунки вони не підтримували, хоча інколи і бачилися. Потерпілий був не конфліктною людино, не відрізнявся агресивністю, бійками чи розбірками. 28 вересня 2017 року до нього зателефонувала мама потерпілого і повідомила про його смерть. Він поїхав на місце і побачив, що потерпілий лежав на подвір`ї в траві напівроздягнутий, приблизно за 5-7 метрів від порога будинку обвинуваченого. Його голова була травмована і на ньому була кров.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав показання, якими підтверджується, що вранці біля 8-ї години 28 вересня 2017 року він під`їхав до обвинуваченого ОСОБА_8 забрати його на роботу, так як на той час він в нього працював, однак ОСОБА_8 повідомив, що на роботу не піде, бо в нього на подвір`ї лежить мертвий потерпілий ОСОБА_12 , тіло якого було вже холодне. Обвинувачений був у схвильованому стані. За час роботи він не мав претензій до обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні дала показання, якими підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_8 є її сусідом через огорожу. Про обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому їй нічого не відомо. Охарактеризувала обвинуваченого з позитивної сторони.
Такі ж обставини в судовому засіданні підтвердив і інший сусід обвинуваченого ОСОБА_8 - свідок ОСОБА_22 ..
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні дала показання, якими підтверджується те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше підтримував стосунки з її сином. 27 вересня 2017 року вона не бачила ні обвинуваченого ні потерпілого. Наступного дня була на городі, а коли повернулась, то від сусідів почула, що забили потерпілого ОСОБА_12 ..
З рапорта старшого інспектора -чергового Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_24 вбачається, що 28 вересня 2017 року о 9-й годині 22 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102, заявник ОСОБА_17 , про те, що в с. Шульганівка, на подвір`ї обвинуваченого ОСОБА_8 , біля млину, виявлено тіло ОСОБА_12 , 1968 року народження.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28 вересня 2017 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 щиросердечно зізнався в тому, що він 28 вересня 2017 року в будинку, де проживає, під час словесного конфлікту з ОСОБА_12 наніс останньому декілька ударів кулаком правої руки та ліктем в його обличчя. Після чого ОСОБА_25 впав на підлогу і він наніс ще декілька ударів ногою по тілу, тулубу та голову. Піднявши ОСОБА_26 , вивів його на вулицю, де він впав на землю навпроти виходу з будинку. Зранку хотів його привести до свідомості і вдарив ногою в груди. Така заява обвинуваченим була написана власноручно.
Згідно протоколу від 28 вересня 2017 року проведено огляд території господарства ОСОБА_11 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 . Вищевказане господарство огорожене дерев`яним парканом висотою 90 см, вхід на територію господарства здійснюється через дерев`яну хвіртку, яка на момент огляду відкрита. На відстані 16,90 м від воріт на подвір`ї господарства знаходиться труп чоловіка -- ОСОБА_12 , який одягнутий в чорні штани, чорні носки та сірі труси. Поряд з трупом знаходиться сорочка синьо-сірого кольору, футболка синього кольору та светер сірого кольору. Труп лежить на спині, холодний, заклякання виражене слабо в руках і краще в ногах і добре виражено в м`язах нижньої щелепи. Руки мають незначні накладення крові у вигляді помарок різної величини і невизначеної форми. Вертикальних потоків крові на тілі та одязі не має. В ділянці лівої орбіти синець синього кольору, отвори носа заповнені кірками засохлої крові, кістки носа на дотик поламані, ніс деформований. Верхня повіка правого ока з поширенням на праву надбрівну дугу садно. В ділянці чола справа садно довгасте, довжник горизонтальний. Верхня третина лівого передпліччя на внутрішній поверхні передпліччя садно. Трупні п`ятна на спині слабо виражені, при надавлюванні на них в ділянці лівої лопатки в 11:40 год. зникають. При надавлюванні на праву половину грудей відчувається хрусткіт кісткових уламків. Під час огляду з місця події вилучено сорочкку, футболку, светер, зішкраби речовини бурого кольору та дві пари кросівок.
Згідно протоколу огляду місця події від 29 вересня 2017 року в приміщенні моргу Чортківської ЦКРЛ вилучено труси, носки та штани, які знаходилися на тілі трупа ОСОБА_12 .. Також в цьому протоколі зазначено, що штани, які були на трупі потерпілого, мають накладення крові.
Згідно протоколу від 28 вересня 2017 року в обвинуваченого ОСОБА_8 було відібрано зразки нігтів обох рук для проведення судово-медичної експертизи.
Згідно протоколу від 28 вересня 2017 року в обвинуваченого ОСОБА_8 було відібрано зразки змивів обох рук для проведення судово-медичної експертизи.
Згідно протоколу від 3 листопада 2017 року в обвинуваченого ОСОБА_8 було відібрано зразки крові для проведення судово-медичної експертизи.
Згідно висновку експерта № 184 смерть ОСОБА_12 настала внаслідок комбінованої травми тіла: закритої травма голови (закрита черепно-мозкова травма, що проявилася крововиливами під оболонки головного мозку; синці, садна та рана на голові); закритої травми грудей та живота з множинними переломами ребер, грудини, розривами міжреберних м`язів, розмозженням печінки, відривом жовчного міхура від його ложа та розривом брижі тонкого кишківника, які супроводжувались масивною внутрішньою кровотечею.
Даний висновок про причину смерті підтверджується виявленням при експертизі трупа вищевказаних тілесних ушкоджень, різким малокрів`ям внутрішніх органів, виявленням в черевній порожнині до 1300 мл крові та в плевральних порожнинах: в лівій -300 мл, в правій 200 мл крові, а також даними судово-гістологічної експертизи тканин з трупа, при якій виявлено: нерівномірно виражений набряк-набубнявіння головного мозку; субарахноїдальний крововилив в проекції лівої скроневої, правих лобної, тім`яної доль головного мозку, правої та лівої півкулі мозочка; дрібні крововиливи в речовині правого та лівого зорового горбів, правої тім`яної долі головного мозку, правої півкулі мозочка; субдуральна гематома без ознак організації; крововиливи в м`які тканини голови; крововиливи в м`які тканини з місця перелому грудини з проявами тканинної та клітинної реакції; крововиливи в товщі брижі тонкого кишківника із початковими ознаками клітинної реакції; ділянки деструкції із крововиливами в печінці, виражена клітиннозапальна інфільтрація печінки; дрібні вогнища шокової реакції в печінці; набряк легень, кров в просвітах дрібних бронхів; розлади кровообігу в серці, міокардіодистрофія, ознаки формування запальної інфільтрації міокарда; крововилив в паранефральній клітковині; морфологічні прояви виснаження та слабо виражених компенсаторно-пристосувальних змін в наднирниках; розлади кровообігу, вогнищеві тубулонекрози в нирках; збіднення лімфоїдної тканини селезінки.
Враховуючи стадію трупних плям (стаз), розвиток трупного заклякання та відсутність видимих ознак гниття, смерть ОСОБА_12 настала приблизно за 2448 годин до моменту проведення експертизи трупа.
При експертизі тіла ОСОБА_12 виявлені слідуючі тілесні ушкодження:
- закрита травма живота (розмозження печінки, відрив жовчного міхура від його ложа, розрив брижі тонкого кишківника);
- закрита травма грудей (переломи 5-9 лівих ребер; переломи 5-10 правих ребер, з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів; перелом грудини);
закрита травма голови (закрита черепно-мозкова травма, субарахноїдальний та субдуральний крововиливи, сім крововиливів на внутрішній поверхні м`яких покровів голови відповідно склепінню черепа, один крововилив та одна рана на слизовій оболонці нижньої губи, 13 саден та 3 синці на голові;
- більше 68 саден та 12 синців на шиї, тулубі, руках та ногах.
Вищевказані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид та властивості, виникли від дії тупих предметів, індивідуальні властивості травмуючої поверхні яких не відобразились в ушкодженнях, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові, що підтверджується вираженістю та забарвленням крововиливів, відсутністю ознак загоєння в місцях ушкоджень, станом поверхонь саден, кольором синців, вираженим малокрів`ям внутрішніх органів, як ознаки прижиттєвої крововтрати.
Закрита травма живота з розмозженням печінки, відривом жовчного міхура від його ложа, розривом брижі тонкого кишківника, що супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею), за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Закрита травма грудей з переломами 5-9 лівих ребер; переломами 5-10 правих ребер, переломом грудини, з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів, що супроводжувались внутрішньогрудною кровотечею, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Травма голови, що проявилася сімома крововиливами на внутрішній поверхні м`яких покровів голови, субарахноїдальними та субдуральними крововиливами, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Садна та синці на шиї, тулубі, руках та ногах, як в сукупності так і кожне зокрема, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Всі виявлені на трупі ОСОБА_12 тілесні ушкодження утворились прижиттєво.
Після спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень смерть наступила не зразу, а через деякий проміжок часу, який вимірювався десятками хвилин.
На руках потерпілого виявлені множинні садна та синці, які могли утворитися при вчиненні ОСОБА_12 опору (самозахисту) нападникові.
З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_12 міг короткочасно виконувати самостійні дії (пересуватись, звати на допомогу, тощо).
Встановити черговість нанесення ушкоджень потерпілому не можливо
Взаємне розташування потерпілого та нападника в момент спричинення йому тілесних ушкоджень було самим різноманітним, про що свідчить розташування ушкоджень на різних ділянках та поверхнях тіла.
При газохроматографічному дослідженні взірця крові та субдуральної гематоми від трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт в концентрації: в крові - 2,9 %о (проміллє), в гематомі - 1,99 %о (проміллє). Така концентрація алкоголю в крові свідчить про те, що в момент настання смерті ОСОБА_12 перебував в сильній степені алкогольного сп`яніння. Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.
Кров від трупа ОСОБА_12 належить до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Судово-медичний експерт ОСОБА_27 в судовому засіданні додатково обґрунтував вищезазначений висновок судово-медичної експертизи та пояснив, що він приймав участь в огляді трупа потерпілого ОСОБА_12 під час огляду місця події та проводив судово-медичну експертизу тіла потерпілого. Смерть ОСОБА_12 наступила внаслідок комбінованої травми тіла, а саме: закритої травма голови, закритої травми грудей та живота, розмозження печінки, відриву жовчного міхура та розриву брижі тонкого кишківника, які супроводжувались масивною внутрішньою кровотечею. Такі травми внаслідок падіння з висоти власного росту чи падіння зі сходинок будинку, біля якого був виявлений труп, він отримати не міг. Ці травми характерні для побиття. Його били тупими предметами, кулаками або ногою в взутті. Причому, враховуючи симетричність перелому ребер, таке тілесне ушкодження могло утворитися внаслідок як мінімум одного стрибка обома ногами на тіло потерпілого. Всі тілесні ушкодження на тілі потерпілого є прижиттєвими, вони не могли утворитися за 2-3 дні до настання смерті, оскільки в такому випадку вони мали би ознаки заживлення. Враховуючи дані гістологічного дослідження з такими травмами смерть потерпілого насупила не менш ніж за 30 хвилин. З тілесними ушкодженнями потерпілий не міг вилазити на сходинки будинку або кудись іти. Садна полосовидної форми на тілі потерпілого та приспущені штани можуть свідчить, що потерпілого в якийсь момент тягнули за руки. Експерт не виключає, що тілесні ушкодження потерпілому могли бути спричиненні одною особою.
Згідно висновку експерта № 657 кров обвинуваченого ОСОБА_8 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.
З висновку експерта № 256 вбачається, що при судово-медичній експертизі речовини бурого кольору, вилученої з місця події (об. 1-3) знайдено кров особи, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність у препаратах придатних для обліку ядер. Серологічним дослідженням визначено антиген Н системи АВ0. З висновків експерта №№ 561 та 657 відомо, що кров ОСОБА_8 належить до групи В(Ш) з ізогемаглютиніном анти-А, кров ОСОБА_12 - до групи 0(1) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Реакцією абсорбції-елюції в крові ОСОБА_8 визначено супутній антиген Н системи АВ0. На підставі отриманих результатів, з урахуванням антигенних характеристик зазначених у постанові осіб, експерт не виключає походження виявлених слідів від ОСОБА_12 , або іншої особи - носія антигену Н системи АВ0. Зазначені сліди не можуть належати ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку експерта № 260 при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту рук ОСОБА_12 (об. 1,2) знайдено кров та епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через дегенеративні зміни в ядрах. Серологічно в об. 1 визначено антиген Н, в об. 2 - антигени А і Н системи АВ0. З висновків експерта №№ 256, 561 та 657 відомо, що кров ОСОБА_8 належить до групи В(Ш) з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_12 - до групи 0(І) з ізогемаглютипінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи отримані результати та групи крові зазначених у постанові осіб, експерт не виключає походження виявленого в піднігтьовому вмісті ОСОБА_12 антигену Н від нього самого. Не властивий йому антиген А, що виявлений в піднігтьовому вмісті лівої руки (об.2), може належати обвинуваченому ОСОБА_8 , або будь-якій іншій особі - носію антигену А системи АВ0.
Згідно висновку експерта № 258 вбачається, що при судово-медичній експертизі тампонів змивів з рук ОСОБА_8 (об. 1,2) знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах. Серологічним дослідженням визначено антигени В і Н системи АВ0. крові не знайдено. З висновків експерта №№ 256, 561 та 657 відомо, що кров ОСОБА_8 належить до групи В(Ш) з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_12 - до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи отримані результати та групи крові зазначених у постанові осіб, експерт виключає походження виявлених слідів від ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , або будь-якої іншої особи (осіб) - носія (носіїв) антигенів В і Н за системою АВ0.
Відповідно до висновку експерта № 259 в піднігтьовому вмісті рук обвинуваченого ОСОБА_8 (об. 1, 2) знайдено епітеліальні клітини особи чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні виявлено антигени В і Н системи АВ0. Розташування в препаратах клітин з ядрами пластами свідчить про їх травматичне походження. Крові в цих об`єктах не виявлено. З висновків експерта №№ 561, 657, 256 відомо, що кров ОСОБА_12 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В, кров ОСОБА_8 - до групи В(Ш) з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0. Отже, виявлені в піднігтьовому вмісті рук сліди можуть походити від чоловіка (чоловіків) в крові якого (яких) містяться антигени В і Н системи АВ0, в тому числі - ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .
Висновком експерта № 656 підтверджується, що в слідах на сорочці (об. № 1), светрі (об. № 2-6) та штанах (об. № 7, 8), що належать потерпілому ОСОБА_12 , знайдена кров. На футболці та 2-ох парах кросівок, що належать потерпілому ОСОБА_12 , крові не знайдено. Встановлено, що в об`єктах №№ 1-8 - це кров людини. При серологічному дослідженні у вказаних об`єктах виявлений антиген Н, крім того, в об`єктах №№ 2-5, 7, 8 -ізогемаглютиніни анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров потерпілого ОСОБА_12 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Для його крові властивий антиген Н як основний. Кров обвинуваченого ОСОБА_8 належить до групи В(Ш) з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, кров у вказаних слідах може походити від особи (осіб), з групою крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В та може належати потерпілому ОСОБА_12 і не належати обвинуваченому ОСОБА_8 ..
З акту огляду № 447 спеціальної медичної комісії КУТОР "Тернопільський обласний наркологічний диспансер" від 31 жовтня 2017 року вбачається, що за результатами медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено наркологічний діагноз згідно МКХ10: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.
За висновком судово-психіатричного експерта № 542 від 31 жовтня 2017 року в період інкримінованого йому злочину ОСОБА_8 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а страждав розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За теперішнього часу ОСОБА_8 страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства. По своєму психічному стану в даний час ОСОБА_8 здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період інкримінованого йому злочину ОСОБА_8 в стані патологічного сп`яніння чи в стані фізіологічного афекту не перебував. ОСОБА_8 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 10 листопада 2017 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_28 розказав та показав обставини нанесення ним ударів по тілу потерпілого ОСОБА_12 в будинку по АДРЕСА_1 .
Під час судового розгляду кримінального провадження в судовому засіданні були досліджені речові докази.
В ході судового розгляду судом також були досліджені докази сторони захисту, а саме допитано свідка ОСОБА_29 , яка дала показання, якими підтверджується те, що вечором 26 вересня 2017 року вона бачила як потерпілий ОСОБА_12 хотів відкрити двері автомобіля, який стояв на вулиці, і через це його тоді побили невідомі особи.
Аналізуючи вищенаведені показання обвинуваченого, свідків, письмові докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 91 вищевказаного Кодексу в кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
А тому, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшла підтвердження та доведеність винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 ..
До таких висновків суд дійшов з врахуванням таких обставин.
Так, з висновком судово-медичної експертизи підтверджується, що на час проведення такої експертизи потерпілий ОСОБА_12 мав тілесні ушкодження в вигляді закритої травми живота (розмозження печінки, відрив жовчного міхура від його ложа, розрив брижі тонкого кишківника), закритої травми грудей (переломи 5-9 лівих ребер; переломи 5-10 правих ребер, з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів; перелом грудини), закритої травми голови (закрита черепно-мозкова травма, субарахноїдальний та субдуральний крововиливи, сім крововиливів на внутрішній поверхні м`яких покровів голови відповідно склепінню черепа), одного крововиливу та одної рани на слизовій оболонці нижньої губи, 13 саден та 3 синці на голові; більше 68 саден та 12 синців на шиї, тулубі, руках та ногах.
В ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено, що ці тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_12 отримав, раніше того часу, ніж опинився в будинку по АДРЕСА_1 , в якому проживає обвинувачений ОСОБА_8 .. Такий висновок випливає з показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , які підтвердили, що вони, а також обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_12 27 вересня 2017 року в обідній час в ОСОБА_16 вживали алкогольні напої, а коли вони закінчилися, то обвинувачений ОСОБА_8 запропонував піти до нього, так як в нього були спиртні напої. Свідок ОСОБА_16 підтвердив, що його брат в той час будь-яких тілесних ушкоджень не мав.
Хоча свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_29 і підтвердили в судовому засіданні, що потерпілий ОСОБА_12 скаржився на стан здоров`я, а свідок ОСОБА_29 також підтвердила те, що потерпілого напередодні побили невідомі особи, проте такі показання спростовуються висновком судово-медичної експертизи, яким підтверджується, що з такими тілесними ушкодженнями, які було виявлено на тілі потерпілого він між жити лише протягом кількох десятків хвилин, а не годин чи днів. Також такі обставини в судовому засіданні обґрунтував судово-медичний експерт ОСОБА_27 , який крім іншого, виключив можливість будь-якого тривалого пересування потерпілого з вищевказаними тілесними ушкодженнями.
В вечірній час 27 вересня 2017 року в будинку по АДРЕСА_1 було лише троє осіб: обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_13 ..
Показаннями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні підтверджується, що він після того, як прокинувся від крику, бачив що саме обвинувачений ОСОБА_8 наніс удари потерпілому рукою та ногою, після того як той справив природні потреби на ліжко.
Незважаючи на те, що обвинувачений заперечує заподіяння потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, які були встановлені під час проведення судово-медичної експертизи, хоча при цьому і визнає нанесення йому двох ударів рукою в обличчя, враховуючи обставини вчиненого злочину, а саме: причину із-за якої були нанесені тілесні ушкодження (справляння потерпілим природних потреб на ліжко), те, що обвинувачений страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, відсутність в будинку інших осіб, які би мали причину наносити удари потерпілому та могли заподіяти потерпілому такі тілесні ушкодження, а також те, що після заподіяння таких тілесних ушкоджень потерпілий самостійно пересуватися не міг, його смерть наступила протягом кількох десятків хвилин, що об`єктивно підтверджується висновком судово-медичної експертизи та показаннями експерта ОСОБА_27 в судовому засіданні, і як наслідок цього, труп потерпілого наступного дня вранці 28 вересня 2017 року було виявлено обвинуваченим на подвір`ї біля будинку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.
Обвинувачений ОСОБА_8 , наносячи потерпілому удари, об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку - за умисне заподіяння ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.
Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.
Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_8 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один - опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини - злочинній недбалості.
Саме тому суд вважає, що у діях ОСОБА_8 є ознаки злочину, передбаченого частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України, оскільки сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не заподіював потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкодження суд оцінює критично, вважає їх способом захисту обвинуваченого з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь в скоєнні злочину, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.
До показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_29 суд також ставиться критично, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами і розцінює їх, яка намагання допомогти обвинуваченому уникнути відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Так, згідно статті 86 Кримінального процесуального кодексу України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до вимог частин 1-3 ст. 87 Кримінального процесуального кодексу України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Отже, наведеною правовою нормою визначено підстави, за яких докази можуть бути визнані недопустимими і такі підстави в даному кримінальному провадженні не встановлені.
Рішення Конституційного Суду України, на яке посилається захисник, стосується тимчасового виконання обов`язків посадових осіб, яких призначає на посаду за згодою Верховної Ради України Президент України або Верховна Рада України за поданням Президента України і перелік таких посадових осіб зазначений в пункті 3 вказаного Рішення Конституційного Суду України.
З врахуванням наведеного, враховуючи, що судом не встановлено, що докази в кримінальному провадженні отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому суд не має передбачених законом правових підстав для визнання незаконним процесуального рішення, винесеного тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_34 , у формі постанови про призначення слідчої групи від 28 вересня 2017 року та визнання недопустимими доказів, зібраних старшим слідчим в ОВС-криміналістом ОСОБА_32 та іншими особами, включеними до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні.
Таким чином, оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, свідків сторони обвинувачення та захисту, дослідивши докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
З врахуванням таких вимог закону при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча судимість за попередніми злочинами погашена, також він має малолітню дочку, 2006 року народження, на яку згідно рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти, однак станом на 1 серпня 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становила суму 23 200 гривень, обвинувачений не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога, однак страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, позицію потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого і не бажає заявляти до нього цивільний позов.
Обставин, згідно з положеннями статті 66 Кримінального кодексу України, що пом`якшують покарання, органом досудового розслідування та в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно з положеннями статті 67 Кримінального кодексу України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому покарання за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України в вигляді позбавлення волі.
В ході досудового розслідування в кримінальному провадженні було накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Чортківського районного суду від 28 вересня 2017 року.
Згідно ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому арешт майна в кримінальному провадженні слід скасувати, оскільки необхідність такого арешту на даний час відпала.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Витрат на залучення експертів не має.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності із вимогами ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, --
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання в вигляді семи років позбавлення волі.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з часу звернення вироку до виконання. Зарахувати в строку покарання обвинуваченому ОСОБА_8 термін перебування його під вартою з 28 вересня 2017 року по 8 серпня 2018 року включно.
Скасувати арешт згідно ухвали слідчого судді Чортківського районного суду від 29 вересня 2017 року сорочки синьо-сірого кольору із написом на етикетці «Wrangler», футболки синього кольору із фіолетовим відтінком із написом на етикетці «GEORGE», светра сірого кольору із написом на етикетці «BREIJ», кросівок чорного кольору із написом «SITUO», кросівок із написом «Reebok», носків чорного кольору, чорних штанів та трусів сірого кольору.
Речові докази: светр, кросівки із написом «Situo», кросівки із написом «Reebok», штани, кросівки, сорочку, шкарпетки повернути обвинуваченому ОСОБА_8 , куртку, кофту, штани, футболку, труси, шкарпетки повернути потерпілій ОСОБА_14 , зішкряби речовини бурого кольору, папілярні відбитки рук зберігати в матеріалах кримінального провадження..
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляції через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1