Ухвала
Іменем України

01 березня 2019 року

м. Київ
справа № 504/934/16
провадження № 51-2054 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року.
До Верховного Суду вкотре надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на зазначені вище судові рішення щодо нього разом із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження цих рішень. Вказаний строк, на думку засудженого, пропущено з вини колегій суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, які розглядали його попередні касаційні скарги

та повертали їх, не знайшовши підстав для поновлення цього строку. Крім того, засуджений у касаційній скарзі просить розглянути його клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень з його участю в режимі відеоконференції, завчасно повідомивши його про дату розгляду.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду своїми ухвалами

від 23 березня, 16 квітня, 18 червня, 18 жовтня, 27 листопада, 21 грудня 2018 року,

18 січня та 06 лютого 2019 року відмовляли ОСОБА_4 у задоволенні його клопотань про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року, оскільки він не вказував на такі причини пропуску цього строку, які можна було б визнати поважними, а суд касаційної інстанції не знаходив підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців

з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно

є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Проте у клопотанні засуджений ОСОБА_4 знову ж таки не наводить поважності причини пропуску строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього,

які могли би бути підставою для його поновлення. Посилання у клопотанні

на упередженість та необ`єктивність суддів Верховного Суду, які, на думку засудженого, створюють йому перешкоди у доступі до правосуддя,

є необґрунтованим.
Що стосується прохання засудженого стосовно його завчасного повідомлення про дату розгляду цього клопотання та його участі при розгляді в режимі відеоконференції, то колегія суддів зазначає таке.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відкриває касаційне провадження протягом п`яти днів з дня надходження касаційної скарги, якщо немає підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення або відмови

у відкритті касаційного провадження. Такі питання суд касаційної інстанції вирішує без виклику сторін кримінального провадження.
Виходячи з норм кримінального процесуального закону повідомлення учасників судового провадження про дату розгляду касаційної скарги, їх виклик та призначення відеоконференції відбувається після відкриття касаційного провадження та призначення касаційного розгляду (ст. 336, ч. 4 ст. 430 КПК).
З огляду на п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення.
Таким чином, підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього колегія суддів не вбачає, а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити, а касаційну скаргу повернути.
Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року, а касаційну скаргу повернути разом

з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3