Справа № 344/5316/19
Провадження № 1-кс/344/2984/19
У Х В А Л А

02 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на постанову про відмову в задоволенні клопотання,-

встановив:

в скарзі вказано, що 27/02/2019 затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України, проведено його освідування із застосуванням ультрафіолетового світла щодо освітлення рук затриманого, але відмовлено в клопотанні адвоката щодо освітлення безрукавки чорного кольору, що була на затриманому. Тому скаржник просив суд зобов?язати слідчого оглянути безрукавку чорного кольору із застосуванням ультрафіолетового світла, в яку був одягнути затриманий.

В судовому засідання скаржник підтримав скаргу з підстав, що в ній зазначені та надав перед судом пояснення про те, що спірний предмет одягу перебуває у затриманого.

В судовому засіданні слідчий заперечив клопотання та надав перед судом пояснення про те, що ним було відмовлено в задоволенні клопотання захисника на час проведення огляду, елемент одягу не було вилучено, тому його не могло бути ним оглянуто, пройшов значний період часу, а також предмет одягу перебуває у затриманого, що виключає можливість його огляду слідчим, будь-якої мети огляду одягу не було, оскільки для кримінального провадження мали значення сліди на руках.

22/03/2019 слідчим ухвалено постанову, якою відмовлено за задоволенні клопотання захисника з тієї підстави, що він не може оглянути річ, яка у нього відсутня.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Таким чином сторони кримінального провадження вільні в поданні суду доказів на обґрунтування їх правових позицій та спростування правових позицій інших заінтересованих осіб.

В параграфі 3 Глави 2 КПК України визначено, що права захисника є похідними від прав учасника кримінального провадження, якого він представляє.
Отже права сторони захисту визначено законом і надано можливість обґрунтувати відповідні обставини перед судом, якому належить вирішити питання щодо оцінки доказів.
Відповідно до п. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Отже слідчого не може бути зобов?язано здійснити дію, що не передбачена для нього процесуальним законом в якості його обов?язку.
Таким чином скаржником не доведено обов?язку слідчого задовольнити його відповідне клопотання.
Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

постановив:

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1