Провадження № 1-в/127/806/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Вінницької виправної колонії (№86) ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання начальника Вінницької виправної колонії (№86) ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Вінницької виправної колонії (№86) ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10.06.2016 року засудженому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.11.2014 року по 06.01.2015 року, та з 26.01.2015 року по 06.05.2015 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Станом на 17.08.2018 року ОСОБА_7 , відбув 3/4 строку покарання. Комісія установи на засіданні 04.09.2018 року протоколом № 17 прийняла рішення про порушення клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого, що зумовило звернення до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні представник установи клопотання підтримав та просив суд його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину в період умовно-дострокового звільнення. Комісією установи 20.03.2018 року засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Таким чином, на даний час засуджений лише стає на шлях виправлення. Окрім цього, Плугар вчинив злочини, які є тяжкими та посягали на статеву недоторканість неповнолітньої особи, у зв`язку чим у задоволенні клопотання просив суд відмовити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_7 , дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 раніше звільнявся умовно-достроково і знову вчинив умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. Зокрема, 30.03.2007 року ОСОБА_7 засуджено вироком Новозаводського районного суду Донецької області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років 7 місяців позбавлення волі. 03.03.2012 року ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково на 2 роки 6 місяців 5 днів. Після чого, ОСОБА_7 протягом невідбутої частини покарання, знову вчинив умисний злочин, за вчинення якого вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 04.12.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 156, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі. На даний час, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10.06.2016 року засудженому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.11.2014 року по 06.01.2015 року, та з 26.01.2015 року по 06.05.2015 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З наведеного слідує, що вищевказаними вироками судів, ОСОБА_7 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній працевлаштований різноробочим в гаражі установи, характеризується позитивно. Режим відбування покарання порушив один раз в результаті чого було проведено бесіду профілактичного характеру щодо недопущення в подальшому порушень режиму утримання. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочувався 6 разів. Окрім того, комісією установи 20.03.2018 року засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, не зважаючи на наявні заохочення, суд, враховуючи тяжкість та кількість вчинених ОСОБА_7 злочинів, за які останній відбуває призначене покарання, крім того засуджений порушив режим відбування покарання, тому суд не вбачає ознак виправлення засудженого та відповідно і підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника Вінницької виправної колонії (№86) ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :