Справа № 175/3844/18
Провадження № 1-кп/175/236/18
Вирок

Іменем України

13 березня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальні провадження № 0001219 і № 0001324 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянки України, ІПН НОМЕР_1 , з базовою загальною середньою освітою, незаміжньої, офіційно непрацюючої, проживаючої без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 25.05.2005 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.1, 186 ч.2, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 13.07.2006 року тим же судом за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71, 78 ч.3 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільненої з кримінально-виправної установи 11.05.2010 року по відбуттю строку покарання;

- 23.01.2014 року тим же судом за ст.ст.185 ч.2, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. Звільненої від відбування покарання по закінченню іспитового строку на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 року;

- 11.08.2015 року тим же судом за ст.ст.185 ч.2, 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою цього ж суду від 31.03.2016 року іспитовий строк скасовано. Звільненої з кримінально-виправної установи 06.04.2018 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимою за умисні злочини проти власності, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і в період строку погашення судимостей знову вчинила аналогічні злочини при наступних обставинах.

Так, 31 серпня 2018 року приблизно о 04.00 годині вона, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , керуючись умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, упевнилася у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, шляхом вільного доступу таємно викрала приналежні ОСОБА_6 мобільний телефон «NOKIA RM-1133» вартістю 245 грн. і цифровий ефірний приймач «ROMSAT T8020HD» вартістю 250 грн., котрі сховала у чорний поліетиленовий пакет і з місця вчинення злочину зникла, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 495 грн.

Крім того, 14 вересня 2018 року приблизно о 07.00 годині ОСОБА_5 знаходилася у гостях у свого знайомого ОСОБА_7 в домоволодінні АДРЕСА_3 , де у дворі побачила велосипед марки «Водан», який вирішила таємно викрасти.

З цією метою вона, упевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, шляхом вільного доступу таємно викрала приналежний ОСОБА_8 велосипед «Водан» вартістю 1857,60 грн., і з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину визнала повністю і пояснила, що за обставин, зазначених у обвинувальних актах, вона вчинила інкриміновані злочини, у чому щиросердно кається і обіцяє виправитися.
ЇЇ провина у вчиненні вказаних судом діянь підтверджується доказами, дослідженими за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Так, 11 грудня 2015 року приблизно о 17 годині 20 хвилини вона знаходилася у приміщенні гіпермаркету ТОВ «Група Рітейлу України» (далі ТОВ «ГРУ» або Товариство), розташованому на першому поверсі ТРЦ «Караван» по вул. Нижньодніпровській, 17 у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
З цією метою близько 17 години 23 хвилини того ж дня ОСОБА_9 , упевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрала із торгівельного залу ТОВ «ГРУ» майно цього Товариства, а саме:
- грушу абат вагою 2,564 кг вартістю 190,63 грн.,
- цукерки «Лісова казка» (черв`ячки неглазуровані з желейним корпусом) вагою 0,228 кг вартістю 21,98 грн.,
- цукерки «Лісова казка» (змійки неглазуровані з желейним корпусом) вагою 0,270 кг вартістю 26,03 грн.,
- мармелад «Стимул» (лимонно-апельсинові дольки) вагою 0,230 кг вартістю 17,73 грн.,
- цукерки «Стимул Прометей» вагою 2,0 кг вартістю 195,48 грн.,
- пилочку для манікюру «Бьюті Лайн» S5H вартістю 27,16 грн.,
- аплікатор «Ласкава» двосторонній ВС220 у кількості шести одиниць вартістю 25,30 грн. кожен,
- аплікатор «Ласкава» з кистю ВС238 у кількості трьох одиниць вартістю 24,58 грн. кожен,
- крем для обличчя «Нівея зволожуючий 5в1 «Ідеальна шкіра» натуральний бежевий колір об`ємом 50 мл вартістю 74,74 грн.,
- дві іграшки «Манікюрний набір «Данко Тойс 24» вартістю 55,20 грн., які сховала у свою власну сумку сіро-рожевого кольору і направилася на вихід, пройшовши повз магнітну турнікетну систему і не сплативши грошові кошти за вказаний товар, намагалася залишити місце вчинення злочину.
Однак, вчинивши всі дії для скоєння крадіжки чужого майна загальною вартістю 658,83 грн., довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_9 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки за лінією касової зони на відстані близько 15 метрів від каси у напрямку виходу з ТРЦ «Караван» була затримана охоронцями ТОВ «ГРУ».
Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченою змісту обставин інкримінованих їй діянь і добровільності її позиції, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальних актах від 26 вересня та 09 жовтня 2018 року, були вчинені кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , і ці кримінальні правопорушення вчинені саме нею, та її умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини справи та особу ОСОБА_10 , - чотири рази притягалася до кримінальної відповідальності за умисні злочини, має три незняті та непогашені судимості за крадіжку чужого майна, задовільно характеризується за місцем реєстрації, зі слів фактично працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують її покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Відповідно до ч.4 ст.67 КК України та п.19 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів і їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно й їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини 4 статті 67 КК України, як повторність, так і рецидив злочинів, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
З огляду на ці положення законодавства та враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_10 за ознакою повторності, яка передбачена ч.2 ст.185 КК України, суд не визнає рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, як про це помилково зазначено у обвинувальному акті від 09 жовтня 2018 року.
Під час судового провадження обвинувачена заявила, що обидві крадіжки скоїла у нетверезому стані після вживання алкогольних напоїв. Разом з тим, фабула обвинувальних актів не містить посилання на вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обмеження, встановлені ч.3 ст.337 КПК України, суд не може самостійно встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст.91 КПК України), оскільки це виходить за межі висунутого обвинувачення та погіршує становище обвинуваченого, а тому не вправі визнати обставиною, що обтяжує покарання «вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння» у відповідності до п.13 ч.1 ст.67 КК України.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справ, по яким фактично не завдана матеріальна шкода потерпілим, а також даних про особу ОСОБА_10 та позиції прокурора щодо виду і міри покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання з випробуванням на максимальний іспитовий строк, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів як нею, так і іншими особами.
06 лютого 2019 року під час підготовчого судового засідання ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 06 квітня 2019 року.
Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_8 цивільні позови не заявляли.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз, які складають 300 грн. і 300 грн., що підтверджуються звітами про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчих експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання строком до 06 квітня 2019 року, скасувати після закінчення його дії.

У рахунок відшкодування витрат на залучення експертів стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) 600 грн. на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Дніпровському районі Дніпропетровської області, розрахунковий рахунок 0875 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ОКПО 37976087, призначення платежу: за проведення судово-товарознавчих експертиз № 2590/18 від 24 вересня 2018 року та № 2722/18 від 05 жовтня 2018 року).
Майно, передане на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по розписках від 14 вересня 2018 року та без дати, - після набрання вироком законної сили залишити у їх розпорядженні.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1