УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/342/19

Провадження №: 1-кс/755/298/19

"22" січня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання слідчогоДніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2019 за № 0000181, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження,у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
У провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ Національної поліції України в місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 09.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_5 09.01.2019 о 15 годині 53 хвилин, ОСОБА_5 , перебував у будівельному гіпермаркеті «Епіцентр», що належить ТОВ «Епіцентр К» та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11, де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення де останній об`єктом свого посягання обрав майно що належить ТОВ «Епіцентр К», а саме мобільного телефону марки «SAMSUNG-J320H Galaxy J3». Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, та його дії є таємними для персоналу вищевказаного гіпермаркету та покупців даного магазину, взяв із торгівельної полиці мобільний телефон марки «SAMSUNG-J320H Galaxy J3» (арт.31238453), що знаходився у картонній коробці, вартістю 2 тис. 451 грн. 00 коп. закупівельною вартістю, що належить ТОВ «Епіцентр К». Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 сховав мобільний телефон марки «SAMSUNG-J320H Galaxy J3», що знаходився у картонній коробці до своєї шапки, яку став тримувати у свої руках. Після чого, ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, з числа персоналу магазину та покупців, усвідомлюючи, що вихід з магазину обладнано сигнальними рамками системи «антикрадіжка», бажаючи приховати свої злочинні дії, за допомогою розкладного ножа від`єднав захисну кліпсу, якою обладнано коробку мобільним телефоном марки «SAMSUNG-J320H Galaxy J3», який ОСОБА_5 викрав торгівельної полиці. В подальшому, останній з метою приховання свого злочину сховав відрізану кліпсу під один із матраців, що знаходяться у продажу вказаного гіпермаркету у відділі, що розташований на другому поверсі магазину. Після цього, ОСОБА_5 не сплативши грошові кошти за викрадений товар, а саме мобільний телефон марки «SAMSUNG-J320H Galaxy J3», що належить ТОВ «Епіцентр К» та утримуючи його при собі, з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Епіцентр К» матеріальної шкоди на загальну суму 2 тис. 451 грн. 00 коп., закупівельною вартістю.

10.01.2019 ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

09.01.2019 ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та було проведено обшук особи затриманої в порядку указаної статті зазначеного Кодексу.

Під час особистого обшуку ОСОБА_5 було вилучено належні йому речі, а саме: сумка чорного кольору, мобільний телефон марки «Самсунг GT-S7262» IMEI 1) НОМЕР_1 , IMEI 2) НОМЕР_2 , без сім-картки, мобільний телефон марки «Самсунг SMG130E» IMEI 1) НОМЕР_3 , IMEI 2) НОМЕР_4 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_5 та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_6 , розкладний ніж (пласкогубці) з рукояткою чорного кольору, що знаходиться в чохлі чорного кольору, портативна зарядка сірого кольору «Momax» з USB-шнуром, гігієнічна помада для губ, крапля для очей «Візин», запальничка чорного кольору, гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 86 гривень (1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 1 купюра номіналом 1 гривня), банківська картка «РайфайзенБанкАваль» № НОМЕР_7 , манікюрні маленькі ножиці, наручні часи New Yorker чорного кольору.

Постановою слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 від 09.01.2019 року вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпоряджання та/або користування, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі й збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, на думку заявника, необхідно накласти арешт шляхом заборони використання, розпоряджання, відчуження майна.

Позиція сторін
Слідчий групи слідчих слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3

усудовому засіданні заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, ураховуючи норми ст.ст. 22, 26 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна та прокурора.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом, згідно постанови від 31.10.2018.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думку заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: сумку чорного кольору, розкладний ніж (пласкогубці) з рукояткою чорного кольору, що знаходиться в чохлі чорного кольору, гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 86 гривень (1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 1 купюра номіналом 1 гривня), манікюрні маленькі ножиці, шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст.ст. 175, 534 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчогоДніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1