Справа № 488/2787/17
Провадження № 1-кп/488/86/18
В И Р О К
іменем України

29.11.2018 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимий:

- 21 квітня 2004 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ст.187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна; звільнений 26 листопада 2010 року у зв?язку з відбуттям строку покарання;

- 09 лютого 2012 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ст.187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі; на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 липня 2015 року невідбута частина покарання у виді позбавлення волі 3 роки 2 місяця 15 днів замінена на обмеження волі із зарахуванням у строк покарання 5 місяців 21 дня; звільнений 05 травня 2016 року на підставі ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 27 днів,

утримується під вартою по даному провадженню з 30 серпня 2018 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2017 року за № 0001798,

в с т а н о в и в :

14 липня 2017 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 знаходився у сквері, розташованому неподалік ринку «Корабельний» по вулиці Самойловича в місті Миколаєві, де разом з ОСОБА_5 вживав спиртні напої.

В цей час ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_4 послухати музику передав останньому свій мобільний телефон «Samsung star plus duos» вартістю 466 грн.

Скориставшись тією обставиною, що ОСОБА_5 знаходився в стані алкогольного сп`яніння і не слідкував за своїм мобільним телефоном, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, зловживаючи довірою останнього, протиправно повторно заволодів вказаним майном і зник з місця події.

В той же день ОСОБА_4 заклав зазначений мобільний телефон у ломбард, розпорядившись у такий спосіб чужим майном, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 466 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав повністю та показав, що у вказаний день та час він зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_6 , якого знає вже багато років, і вони в парку неподалік ринку «Корабельний» стали вживати спиртні напої. В якийсь момент він попросив ОСОБА_6 дати йому телефон послухати музику, на що той передав обвинуваченому телефон. Приблизно через 20 хв. обвинувачений, утримуючи телефон, відійшов від потерпілого, і, оскільки перебував у стані алкогольного сп?яніння та бажав ще вжити спиртного, то вирішив закласти телефон у ломбард. Він зустрів випадкового чоловіка, на паспорт якого вони і заклали у ломбарді телефон Дунаєвського. В подальшому потерпілий його за це побив, і, як йому стало відомо згодом, викупив телефон з ломбарду.

Аналогічні показання були дані ОСОБА_4 і під час слідчого експерименту 26 липня 2017 року.

З показань потерпілого ОСОБА_5 під час слідчого експерименту 28 липня 2017 року вбачається, що він передав обвинуваченому телефон послухати музику, і останній під приводом відлучитися в туалет, пішов з місця з мобільним телефоном. В той же день потерпілий-таки відшукав обвинуваченого, і зі слів ОСОБА_7 йому стало відомо, що той за допомогою сторонньої особи заклав телефон до ломбарду.

З протоколу прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 17 липня 2018 року вбачається, що у вказаний день близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у сквері біля ринку «Корабельний» в м.Миколаєві, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон, спричинивши збитки на суму 466 грн.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності суд приходить до переконання про винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, та кваліфікує його дії як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Оскільки санкція даної норми є більш м?якою, ніж тої, яка інкримінована обвинуваченому, і у такому разі становище останнього лише покращується, суд вважає за можливе самостійно змінити кваліфікацію дій ОСОБА_4 .
Суд вважає, що кваліфікація за ст.185 ч.2 КК України не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні з огляду на наступне. Так, і з показань обвинуваченого і з показань потерпілого в ході слідчого експерименту, які узгоджуються між собою, слідує, що потерпілий самостійно добровільно передав обвинуваченому мобільний телефон, аби останній мав можливість послухати музику. Відтак, в діях обвинуваченого відсутня така обов`язкова ознака об`єктивної сторони крадіжки як таємність заволодіння чужим майном.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд бере до уваги, що останній вчинив умисне корисливе середньої тяжкості кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп?янння.
Суд також відмічає, що ОСОБА_4 раніше судимий за тяжкі злочини аналогічної спрямованості і, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09 лютого 2012 року, протягом невідбутої частини покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.
В той же час обвинувачений під час судового розгляду повністю визнав вину у вчиненому та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання дільничним офіцером поліції характеризується посередньо, мешкає з батьком, сума шкоди, заподіяна злочином, є порівняно невеликою, більше того мобільний телефон був повернутий потерпілому, і останній не пред?явив до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру.
З урахуванням сукупності викладених обставин суд схиляється до думки, що досягти мети виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти вчиненню ним нового кримінального правопорушення можливо без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції відповідної норми кримінального закону із застосуванням правил ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09 лютого 2012 року, яке замінено на більш м?яке покарання ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання час його перебування під вартою у Миколаївському слідчому ізоляторі з 30 серпня до 29 листопада 2018 року.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Миколаївському слідчому ізоляторі на особисте зобов?язання, звільнивши його з-під варти у залі суду, та зобов?язати останнього проживати за адресою: АДРЕСА_2 , і повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1