Справа № 520/7227/18
Провадження № 1-кп/520/898/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження № 0004686 від 12.11.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Южноукраїнськ Миколаївської області, українець, громадянин України, з неповною вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, працює приватним підприємцем в ЧП «Пірог», раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_3 , 11.11.2017 року приблизно о 13:40 годині, у світлий час доби, керуючи належним йому технічно справним легковим автомобілем марки «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), рухаючись по проїзній частини вул.Інглезі, з боку вул. Академіка Корольова в напрямку вул. Космонавта Комарова, в Київському районі м. Одеси, допустив порушення вимог п.п.2.3.«б», 1.5, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, яке виразилося у наступному.
Так, попереду названого автомобіля «Skoda Octavia» в попутному з ним напрямку здійснював рух пасажирський автобус «БОГДАН», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснював перевезення пасажирів за міським маршрутом № 148, та який для здійснення висадки-посадки пасажирів зупинився у правій обочини проїзної частини вул. Інглезі м. Одеси перед нерегульованим пішохідним переходом, позначеним дорожнім знаком 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху України, який розташований навпроти будинку №3 зазначеної вулиці. Коли вказаний автобус «БОГДАН» зупинився, то з його салону на вулицю вийшов пішохід ОСОБА_5 , який обійшов вказаний автобус справа, а після цього вийшов на проїзну частину вул. Інглезі на вищевказаний нерегульований пішохідний перехід, по якому став перетинати проїзну частину названої вулиці в напрямку будинку №3, тобто справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Skoda Octavia». В цей час водій ОСОБА_3 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.2 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра» і перед яким у правій смузі попутного для нього напрямку руху проїзної частини перед нерегульованим пішохідним переходом біля бордюру зупинився автобус «БОГДАН» для висадки пасажирів та надання переваги в русі пішоходам, своєчасно не знизив швидкість руху свого автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, не переконався, що пішоходи закінчили перехід проїзної частини, не впевнився у відсутності небезпеки для пішоходів, продовжив, не зупиняючись, проїжджати пішохідний перехід ліворуч від автобусу «БОГДАН», який стояв перед нерегульованим пішохідним переходом, внаслідок чого допустив ближче до середини проїзної частини наїзд передньою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_8 , який, перетинав проїзну частину по вказаному нерегульованому пішохідному переходу справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля «Skoda Octavia».
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вказаних правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортної пригода внаслідок якої пішоходові ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у виді: сполученої краньо-хребетної травми, в єдиний комплекс якої входять - забій головного мозку легкого ступеню, садна голови, переломовивих тіла 4-го шийного хребця, лінійний перелом тіла 5-го шийного хребця, які утворилися від дії тупих твердих предметів в умовах ДТП (контакту автомобіля, що рухається, з тілом пішохода), і які за цим критерієм, відповідно до Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Вказані необережні дії водія ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.286 ч.2 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні, повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся і показав, що 11.11.2017 року приблизно о 13:40 годині він рухався по вул.Інглезі з боку вул.Ак.Корольова в напрямку вул.Космонавта Комарова м.Одеси, керуючи належним йому технічно справним легковим автомобілем «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща). Він побачив, що попереду від нього перед нерегульованим пішохідним переходом, який недостатньо чітко позначений дорожніми знаками, зупинився автобус «БОГДАН» для висадки пасажирів, який він вирішив об`їхати в межах смуги, ширина якої дозволяла це зробити, прийнявши лівіше. Він не зменшував швидкість руху перед пішохідним переходом, хоча автобус частково перекривав видимість переходу, на якому пішоходів не було. Пішохід, як потім йому стало відомо - ОСОБА_5 , несподівано став перебігати дорогу по нерегульованому пішохідному переходу с права на ліво відносно напрямку руху його автомобіля, який вискочив з за автобусу. Він помітив ОСОБА_5 в останній момент та скоїв наїзд на нього. Після зупинки автомобіля він допоміг потерпілому переміститися на обочину, оказав першу медичну допомогу, бо у потерпілого виступила на голові кров. Карета швидкої допомоги відвезла потерпілого до лікарні, автомобіль забрали на штрафний майданчик, а його відвезли на освідування, яке показало, що він не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських засобів. Він відразу ж приїхав до лікарні, відшукав потерпілого, зустрівся з його батьком, цікавився станом здоров`я ОСОБА_5 , пропонував фінансову допомогу у розмірі 2000 доларів США, але батько потерпілого хотів 5000 доларів США, яких у нього не було.
Вина ОСОБА_3 у вчиненому, крім його зізнання та показань, підтверджується також іншими допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні:
-показами потерпілого ОСОБА_5 , згідно яких він 11.11.2017 року о другій половині доби їхав у міському транспорті - на автобусі 148 маршруту, з вул.Ак.Корольова в напрямку вул.Космонавта Комарова в м.Одесі. На вул.Інглезі біля буд.3 він попросив водія маршрутного таксі зупинитися. Водій зупинився біля нерегульованого пішохідного переходу. Він вийшов через передні двері автобусу та почав перетинати проїжджу частину по пішохідному переходу. Він дійшов, майже, до середини, як із-за автобусу вискочила машина, яка його збила. Після аварії його доставили до лікарні, де він перебував з 11.11.2017 по 21.11.2017 на стаціонарному лікуванні. ОСОБА_3 ніякої матеріальної допомоги не оказував. Всі ліки, продукти, необхідні засоби купували батьки за власні кошти;
- показами свідка ОСОБА_7 , згідно яких він 11.11.2017р. керував автобусом «БОГДАН», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому здійснював перевезення пасажирів за міським маршрутом № 148. Молодий чоловік, який був пасажиром, попросив зробити зупинку. Він зупинився на вул.Інглезі в м.Одесі перед пішохідним переходом, за 10-12 м. до нього. Хлопець вийшов через передні двері і почав перетинати проїзну частини дороги по нерегульованому пішохідному переходу, позначеного дорожньою розміткою і знаками. Сам момент наїзду на пішохода він не бачив, оскільки здійснював розрахунок проїзду з іншими пасажирами, але він обернувся на звук зіткнення. Він побачив, що пішохід лежить на капоті легкового автомобіля, марку машини він точно не пам`ятає. Наїзд стався майже на середині проїзної частини вулиці ближче до горизонтальної лінії дорожньої розмітки, яка відділяє зустрічну смугу. Оскільки він та його автобус не були причасні до ДТП, постоявши декілька хвилин, він продовжив далі рух по маршруту;
- показами свідка ОСОБА_9 , згідно яких він 11.11.2017р. як пішохід намагався перетнути проїзну частину вул.Інглезі в м.Одесі по нерегульованому пішохідному переходу біля буд.3. Він бачив, як по дальній від нього смузі перед пішохідним переходом зупинився автобус «БОГДАН», з якого стали виходити пасажири. Молодий чоловік, який вийшов з автобусу, став переходити дорогу по нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись на зустріч йому. Далі свідок показав, що він також бачив, як на великій швидкості у попутному автобусу напрямку рухався легковий автомобіль, який став об`їжджати автобус, виїхавши на смугу зустрічного руху. Через таку поведінку водія легкового автомобіля він, ОСОБА_9 , відмовився від переходу проїзної частини, та зробив шаг назад, а молодий чоловік, який був уже на середині проїзної частини, побачивши цей автомобіль, прискорився, але все одно попав під цей автомобіль. Від удару хлопця підкинуло, він впав на асфальт. Водій легкового автомобіля не тікав, зупинився, надав допомогу потерпілому, дочекався приїзду швидкої та поліції;
-показаннями свідка ОСОБА_10 , згідно яких вона є дружиною ОСОБА_3 і 11.11.2017 року приблизно о 13:40 годині перебувала в салоні автомобіля «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща) в якості пасажира. ЇЇ чоловік керував вказаним автомобілем і рухався по вул.Інглезі з боку вул.Ак.Корольова в напрямку вул.Космонавта Комарова м.Одеси. Попереду перед нерегульованим пішохідним переходом зупинився автобус «БОГДАН». ОСОБА_3 став об`їжджати цей автобус, наблизившись до лінії дорожньої розмітки, яка відділяла зустрічну смугу. Несподівано на дорогу із-за автобусу вибіг пішохід, як потім стало відомо - ОСОБА_5 , на якого чоловік здійснив наїзд. Після зупинки автомобіля вона і її чоловік допомогли потерпілому переміститися на обочину, оказали першу медичну допомогу, бо у потерпілого виступила на голові кров. Карета швидкої допомоги відвезла потерпілого до лікарні. Коли поліцейські оформили ДТП і провели певні дії, вона з чоловіком відразу ж направилися до лікарні, де відшукали потерпілого, зустрілися з його батьком, цікавилися станом здоров`я ОСОБА_5 , пропонували фінансову допомогу у розмірі 2000 доларів США, але батько потерпілого хотів 5000 доларів США, а таких грошей у них не було;
-показами свідка ОСОБА_5 , який показав, що він є батьком потерпілого ОСОБА_5 та прибув на місце ДТП лише після приїзду карети швидкої допомоги. В момент ДТП він не був присутній. 11.11.2017р. його сина відвезли до лікарні, де йому оказали медичну допомогу. Обвинувачений цікавився станом здоров`я його сина лише через свою дружину ОСОБА_11 . Дружина обвинуваченого виразила співчуття, пропонувала допомогу, у тому числі матеріальну, але коли дізналися, що вже витрачено близько 5000 доларів США, запропонували лише 2000 доларів США. Коли він повідомив, що зараз перебуває з сином в Києві на операції, а гроші треба віддати дружині, то взагалі перестали цікавитися станом здоров`я, мотивуючи, що у них немає таких грошей. Його син, ОСОБА_5 , протягом 10 днів перебував у нерухомому стані, кожні 3 години йому кололи знеболювальне. Після отриманих травм його син став інвалідом 2 групи, потребує подальшого лікування та тривалої реабілітації;
- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення,
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 11.11.2017 року зі схемою та фототаблицею, з яких вбачається стан та вид дорожнього покриття, місце наїзду на пішохода, видимість проїжджої частини, напрямки руху автомобіля та пішохода, а також інші данні, які повністю відповідають показанням допитаних осіб та достовірно відображають обставини ДТП;
- висновком судової транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи №851-А від 14.12.2017 року, згідно якої на автомобілі «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), у наявності пошкодження та сліди, які розташовані в його передній частині і утворені від контакту із слідоутворюючим об`єктом, яким могло бути тіло людини. Рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля
на момент огляду знаходилися в працездатному стані і дозволяли водію автомобіля змінювати напрямок та характер руху залежно від ситуації, що складається на дорозі;
- висновком судово-медичної експертизи №681 від 18.01.2017 року відповідно до якої у ОСОБА_5 виявлені наступні ушкодження: сполучена краніо-хребетна травма, в єдиний комплекс якої входять - забій головного мозку легкого ступеню, садна голови, переломовивих тіла 4-го шийного хребця, лінійний перелом тіла 5-го шийного хребця. Перелічені ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані в умовах ДТП (контакту автомобіля, що рухається, з тілом пішохода). Враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження він отримав незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 11.11.2017 Сполучена краніо-хребетна травма, в єдиний комплекс якої входять - забій головного мозку легкого ступеню, садна голови, переломовивих тіла 4-го шийного хребця, лінійний перелом тіла 5-го шийного хребця, - згідно з п. 2.1.3 «е» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;
- висновком судової авто-технічної експертизи по дослідженню обставин наїзду автомобіля «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 на пішохода №469-А від 29.05.2018 р., згідно якого в умовах дорожньо-транспортної ситуації належні дії водія автомобіля регламентувалися вимогами пункту 18.4 Правил дорожнього руху, згідно з яким, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Належним виконанням зазначених вимог ПДР водій автомобіля «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_12 , мав технічну можливість запобігти наїзд на пішохода ОСОБА_5 ;
- копією страхового полісу від 01.11.2017 року серії АК № 9396133 ПрАТ «Страхова група «ТАС», згідно якого страхувальником є ОСОБА_3 , а забезпеченим транспортним засобом легковий автомобіль «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 . Строк дії страхового поліса один рік до 01.11.2018 включно;
- висновком щодо результатів медичного огляду водія, згідно якого ОСОБА_3 станом на 11.11.2017 ознак алкогольного сп`яніння не виявляв.
Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у в`язку з заподіянням потерпілому шкоди заявив цивільний позов до ОСОБА_3 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення: з ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 190000 грн.; з ПрАТ «Страхова група «ТАС» - матеріальної шкоди в сумі 126609,15 грн., моральної шкоди в сумі 10000 грн.; та солідарно з обвинуваченого ОСОБА_3 і ПрАТ «Страхова група «ТАС» витрати на правову допомогу в розмірі 26000 грн.
Під час розгляду справи представник потерпілого зменшив суму вимог в частині стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» моральної шкоди з 10000 грн. до 6330,46 грн.
В обґрунтування матеріальної шкоди представник потерпілого зазначив, що внаслідок заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень через ДТП потерпілий був вимушений проходити курс тривалого лікування в медичних закладах міста Одеси та міста Києва.

Так, ОСОБА_5 проходив стаціонарне лікування в ТОВ «МЕДКЛІНІК» в період з 12.11.2017 по 17.11.2017 в м.Одесі, де на лікування, на обстеження і діагностику було витрачено 8500 грн. В період з 17.11.2017 по 21.11.2017 потерпілий проходив стаціонарне лікування в Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України в м.Києві, де хворому через оперативне втручання проведене фіксуваня двох хребців хребта титановими кейджем і пластиною, проведене медикаментозне лікування: антибіотикотерапія, знеболювальна терапія, дегідратаційна терапія. За надані медичні послуги в Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України були понесені витрати на суму 4403,32 грн. та на придбання ліків в аптеці за призначенням лікарів 1765,43 грн. Для придбання необхідних виробів медичного призначення (титанових кейджа і пластини, фіксуючого коміру, а також комісійні витрати на послуги банків) витрачено 114530 грн. Понесені також транспортні витрати в сумі 1227,40 грн., пов`язані із поверненням потерпілого та супроводжуючого його батька з м.Києва до м.Одеси після лікування.

Вказані матеріальні витрати в загальній сумі 126609,15 грн. представник потерпілого на підставі ст.ст.6, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прохає стягнути у повному обсязі зі страховика, тобто, з ПрАТ «Страхова група «ТАС», в забезпечені якої перебував належний обвинуваченому ОСОБА_3 транспортний засіб і яка застрахувала його цивільно-правову відповідальність. Згідно страхового полісу від 01.11.2017 року серії АК № 9396133 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить - 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн.
В обґрунтування моральної шкоди представник потерпілого зазначив, що ОСОБА_5 у зв`язку із аварією, травмою і лікуванням зазнав немайнових витрат, моральні та фізичні страждання, які спричинили суттєві зміни у його житті: негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. В момент ДТП ОСОБА_5 переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, а головне за своє життя. В цій частині потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що вперше після ДТП він вийшов на вулицю у грудні 2017, тривалий час носив фіксуючий ворітник, який викликав незручності і дратливість, який зняли лише у лютому 2018 року, весь цей час він регулярно відвідував лікарів тощо.

Моральну шкоду в сумі 190000 грн. представник потерпілого просить стягнути безпосередньо з водія ОСОБА_3 на підставі ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України. Моральну шкоду в сумі 6330,46 грн., яка складає 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (від 126609,15 грн.), представник потерпілого просить стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
В обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник потерпілого зазначив, що такі витрати відповідно до вимог ст.133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Сума таких витрат складає 26000 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 20.06.2018 року № 1 та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2006 від 20.06.2018, розрахунком витрат на правничу допомогу тощо. Цю суму представник потерпілого просить стягнути солідарно з обвинуваченого і з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі ст.133, 137 ЦПК України, ст.20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав частково, на суму 1000 грн. в рахунок відшкодування потерпілому моральної шкоди. В іншій частині позовні вимоги обвинувачений не визнав і вважав, що будь-які компенсаційні виплати має виплатити страхова компанія в межах страхових сум, передбачених страховим полісом.
ПрАТ «Страхова група «ТАС» рішенням суду була залучена до участі у справі в якості цивільного співвідповідача, в розпорядження якої були направлені копія позовної заяви із усіма додатками та відзив представника потерпілого на відзив страховика. Представник ПрАТ «Страхова група «ТАС», маючі відповідні повноваження за дорученням, до суду двічі не прибув, але надав письмові заперечення на позов.
Між іншим, представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» заперечення проти позову обґрунтував тим, що страховик відповідно до ст.32 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст.95, 380 Митного кодексу України зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування лише за умови правомірного володіння на території України водієм ОСОБА_3 автомобілем «SKODA», р.н. НОМЕР_3 , на момент настання страхового випадку; що страхувальник в порушення ст.33 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не звернувся до страховика із повідомленням про ДТП встановленого зразка протягом трьох діб після настання такої пригоди; що потерпілий в порушення ст.ст.35, 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не звертався до страховика із заявою про страхове відшкодування і не надав відповідні документи для визначення розміру шкоди, у т.ч. моральної; що витрати на правничу допомогу відповідно до ст.ст.118, 124 КПК України належать до процесуальних витрат і стягуються з обвинуваченого. У зв`язку з наведеним представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Страхова група «ТАС».
Разом з тим, представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» вважає, що обґрунтованими і документально підтвердженими витрати потерпілого на лікування складають лише 24705,69 грн., та 5 відсотків від цієї суми на відшкодування моральної шкоди в сумі 1235,28 грн., які можуть бути виплачені потерпілому після звернення до страховика із заявою про страхове відшкодування у передбаченому законом порядку.

Підстави та розмір цивільного позову в частині матеріальної шкоди, заявленого на суму 126609,15 грн. в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , підтверджуються дослідженими в суді доказами: Актом надання послуг ТОВ «Медклінік» від 17.11.2017 № 55, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 21.11.2017 № 67, договором від 17.11.2017 № 1175-17 про надання медичних послуг на платній основі у Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України, розрахунком та калькуляціями надання платних послуг, випискою із історії хвороби № 5103/365, консультативними висновками лікарів, комп`ютерними томограмами головного мозку, результатами різноманітних аналізів, медичною довідкою, накладною від 20.11.2017 р. № 163, рахунком-фактурою № 2111/168 на вироби медичного призначення, квитанціями, чеками, копіями проїзних документів, видатковою накладною, полюсом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу тощо.
Тому відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1187, 1195 ЦК України, ст.ст.23, 32, 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільний позов в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі і стягненню зі страховика - ПрАТ «Страхова група «ТАС» в межах страхових виплат згідно полісу.
Відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, ст.ст.23, 32, 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільний позов в частині моральної шкоди підлягає задоволенню частково, на суму 106330,46 грн., з яких 100000 грн. підлягають стягненню безпосередньо з водія транспортного засобу ОСОБА_3 , а 6330,46 грн. зі страховика - ПрАТ «Страхова група «ТАС». В іншій частині позову про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з характеру та обсягу страждань потерпілого, характеру немайнових втрат, стану здоров`я, тяжкості і характеру вимушених змін у його житті та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану. Суд також враховує матеріальне становище винної особи. Тому відшкодування моральної шкоди потерпілому у визначеному судом розмірі буде достатнім і справедливим.
Відповідно до ст.ст.120, 124, 128 КПК України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 26000 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого як процесуальні витрати. У зв`язку з чим в задоволенні позову про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26000 грн. до ПрАТ «Страхова група «ТАС» слід відмовити.
При вирішенні цивільного позову суд також виходить з наступного.
Згідно з ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно до ст.1187 ЦК України за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно пункту 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Під час розгляду справи на підставі досліджених доказів (копія посвідчення водія ОСОБА_3 , копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів саме на ОСОБА_3 і керований ним транспортний засіб) було встановлено, що ОСОБА_3 на момент ДТП на відповідній правовій підставі володів автомобілем «SKODA OCTAVIA», р.н. НОМЕР_4 .

На підставі наведених доказів спростовуються доводи представника страховика спрямовані на відмову виплати страхового відшкодування, та сумніви представника щодо правомірного володіння ОСОБА_3 забезпеченим страховиком на рік транспортним засобом.

При цьому для висновку суду про правомірність володіння ОСОБА_3 забезпеченим транспортним засобом не мають значення відомості чи відсутність таких відомостей з Державної фіскальної служби України, яка з питання правомірності володіння ОСОБА_3 транспортним засобом відмовила у наданні відповіді як страховику, так і суду, який за клопотанням страховика зробив відповідний запит.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі страхового полісу від 01.11.2017 року серії АК № 9396133 відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн.

При цьому підстав для відмови страховиком страхового відшкодування, встановлених ст.ст.32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не встановлено, оскільки на підставі наявних у розпорядженні страховика документів (копія позовної заяви, копії необхідних для визначення суми страхового відшкодування документи, копія відповіді представника потерпілого на відзив представника страховика щодо цивільного позову тощо) можливо встановити факт ДТП і необхідні похідні данні. До того ж потерпілий не пропустив трирічний строк звернення до страховика про страхове відшкодування. Водій ОСОБА_3 на момент ДТП був тверезим. Крім того, обвинувачений показав в суді, що він через засоби телефонного зв`язку повідомив страховика про настання страхового випадку на п`ятий день після ДТП, оскільки за станом здоров`я не міг цього зробити раніше. Більш того, він відвідав офіс філії страховика в м.Одесі, де склав письмову заяву про ДТП.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.
Обвинувачений в цій частині пояснив, що він не має можливості самостійно сплатити завдану ним шкоду через скрутне матеріальне становище, а тому саме страховик повинен сплатити страхове відшкодування.
Пунктом 19 названої Постанови Пленуму встановлено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.
При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.
На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин справи саме ПрАТ «Страхова група «ТАС» зобов`язана виплатити потерпілому страхове відшкодування та частину моральної шкоди.

Згідно ч.5 ст.128 цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат включаються витрати на правову допомогу (згідно ст..133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу).
Витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, відповідно до ч.2 ст.120 КПК України несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.
Тому потерпілий, якому кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження відповідно до ч.1 ст.128 КПК України заявити цивільний позов про стягнення шкоди, у т.ч. на відшкодування витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставинами, які суттєво пом`якшують покарання, повне визнання ним вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, залишення на місці ДТП і надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після ДТП. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується по місцю проживання, займається суспільно корисною працею, має стійкі сімейні та інші соціальні зв`язки, під час ДТП був тверезим.
Наведені дані про особу винного в їх сукупності, за відсутністю обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням наявності у ОСОБА_3 реєстрації і постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, характеру, тривалості і обставин вчинення необережного тяжкого злочину, суд дійшов висновку, що обвинувачений не являється суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Згідно висновку органу пробації ризик вчинення нового кримінального правопорушення, особиста небезпека обвинуваченого для суспільства та окремих осіб - низькі, а тому ОСОБА_3 може перевиховатися без ізоляції від суспільства під наглядом органу пробації.
Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати по справі в частині залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Згідно довідок Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта складають загальну суму 6165 грн. 15 коп.
Питання щодо речових доказів вирішується на підставі ст.100 КПК України, а арешту майна на підставі ст.174 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання, якщо він на протязі іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 :
в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю і стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 126609 (Сто двадцять шість тисяч шістсот дев`ять) грн. 15 коп.;
в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково і стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 6330 (Шість тисяч триста тридцять) грн. 46 коп., а з обвинуваченого ОСОБА_3 100000 (Сто тисяч) грн.
В інший частині позову про стягнення моральної шкоди відмовити.
Стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 26000 (Двадцять шість тисяч) грн.
Відмовити в задоволенні позову про стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь потерпілого ОСОБА_5 витрат на правову допомогу в сумі 26000 (Двадцять шість тисяч) грн.
Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 6165 (Шість тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 15 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Речовий доказ - автомобіль «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю ОСОБА_3 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1