Справа № 496/4431/18
Провадження № 1-кп/496/348/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.08.2018 року, близько 19:00 годин, більш точний час в ході досудового слідства не встановлений, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приїхав з міста Одеси до свого товариша, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, що мешкає в АДРЕСА_3 . Посидівши вдома, вони вирішили піти до бару, розташованого в АДРЕСА_4 . Приблизно о 22 години 47 хвилин, перебуваючи разом біля входу в бар, вони побачили припаркований неподалік мопед марки «HONDA DIO AF-27», темно-синього кольору який належить ОСОБА_8 . В цей момент особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, запропонувала неповнолітньому ОСОБА_4 викрасти вказаний мопед та продати його в подальшому, на що останній погодився. Тому, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, маючи на меті заволодіти вказаним мопедом, переконавшись в таємності своїх дій, всупереч волі власника мопеду, не заводячи вказаний мопед, шляхом штовхання, неповнолітній ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, покотили його по вулиці Центральній до місця мешкання особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за адресою АДРЕСА_3 , тим самим зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 у розмірі 10000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ч.2 ч. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Біляївським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, ризик вчинення повторних злочинів неповнолітнім за умови достатнього позитивного впливу на нього є середнім.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого злочину неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.

У відповідності зі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ CD-диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1