Справа № 214/5900/18
1-кп/214/212/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001766 від 07 серпня 2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, із середньою освітою, раніше судимого:

-28.07.1982 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 81 ч.2, 141 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

-07.04.1987 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 81 ч.3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-18.08.1993 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.81 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

-12.05.1997 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу за ст.142,3, 140 ч3, 145 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-05.11.2004 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст. 187 ч.4 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 28.01.2016 року по відбуттю строку покарання;

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів з метою отримання незаконного доходу, в порушення вимог ст.ст.1, 4, 6, 11 ЗУ «Про металобрухт» (далі - Закон), незаконно організував пункт прийому, схову та збуту металобрухту. Зазначений пункт ОСОБА_4 організував в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , який розташований у 3 блоці 6 ряді біля будинку АДРЕСА_3 , що перебував у його фактичному володінні. В цьому гаражі з моменту його організації по 22.08.2018 року ОСОБА_4 здійснював незаконний прийом металобрухту від місцевого населення.

В подальшому ОСОБА_4 , 22.08.2018 року, приблизно о 14:55 год., знаходячись в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , який розташований у 3 блоці 6 ряді біля будинку АДРЕСА_3 , незаконно прийняв від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 брухт чорних металів, маса якого була визначена ОСОБА_4 на спеціально заготовлених вагах. За брухт чорних металів ОСОБА_6 отримав на руки грошові кошти у сумі 70 гривень, про що свідчать записи виконанні ОСОБА_4 , на листі паперу а також вилучені у ОСОБА_6 грошові кошти. Під час приймання металобрухту від фізичних осіб, ОСОБА_4 не витребував документи, що засвідчують їх особу та не оформив акт приймання, чим порушивши вимоги ст. 4 ЗУ «Про металобрухт».

Того ж дня, тобто 22.08.2018 року, приблизно о 14:55 год., співробітниками поліції, в ході проведення санкціонованого обшуку у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , який розташований у 3 блоці 6 ряді біля будинку АДРЕСА_3 , в присутності понятих, було виявлено та вилучено 65 кг. брухту чорних металів, які ОСОБА_4 незаконно прийняв від місцевого населення, лист паперу з записами прийому металобрухту, ваги (кантор) для визначення маси металобрухту, що приймався останнім. Схов металобрухту здійснювався ОСОБА_4 в приміщенні незаконно організованого пункту прийому металобрухту, в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , який розташований у 3 блоці 6 ряді біля будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ст.213 КК України, настання кримінальної відповідальності за порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом наступає у випадку здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, або надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Змістом п.17 ч.7 ст.21 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» внесено зміни до положень ЗУ «Про металобрухт», зокрема виключено в абзаці 12 ст.1 слова «та отримали відповідні ліцензії»; ч.2 ст.4 викладено в редакції: «діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться в порядку, встановленому законодавством».

Відповідно до змісту ст.1 ЗУ «Про металобрухт», визначено ряд ключових термінів, зокрема: металобрухт це непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів; операції з металобрухтом це заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів;

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про металобрухт», операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами. Діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться в порядку, встановленому законодавством. Приймання побутового металобрухту від фізичних осіб дозволяється лише при пред`явленні ними документа, який засвідчує особу, та обов`язково оформляється актом приймання. В акті приймання побутового металобрухту від фізичних осіб зазначаються дані документа, який засвідчує особу, та опис металобрухту. Фізичні особи можуть здійснювати операції лише з побутовим металобрухтом. Приймання промислового брухту у фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, забороняється. В акті приймання побутового металобрухту від фізичних осіб зазначаються дані документа, який засвідчує особу, та опис металобрухту. Оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про металобрухт» оплата закупленого у населення металобрухту здійснюється через каси спеціалізованих підприємств (їх приймальних пунктів) та спеціалізованих металургійних переробних підприємств чи через каси в банках готівкою або шляхом поштових переказів за рахунок суб`єкта господарювання, який здійснює купівлю металобрухту.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про металобрухт», суб`єкти господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом ведуть бухгалтерський та оперативний облік операцій з металобрухтом, а також статистичну звітність згідно із законодавством.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.1 ст. 213 КК України, за ознаками: здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що в серпні 2018 року малознайомі ОСОБА_7 з товаришем запропонували йому приймати металобрухт в гаражі, розташованому біля шахти «Родіна» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу. Він декілька днів за допомогою кантера та електронних вагів приймав металобрухт: чорний метал по 4,5 грн., алюміній по 23 грн., мідь по 120-130 грн. за кілограм. 22.08.2018 року, після обіду, приїхали співробітники поліції та в присутності свідків вилучили метал, склали документи. Він не був зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності. В зошиті записував скільки металу прийняв в певні дні. В скоєному розкаюється та просить суворо його не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (т.2 а.с. 42).

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони, раніше судимий (Т.2 а.с.37-40), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебував та не перебуває (т.2 а.с. 42), з листопада 1996 року перебував під диспансерним наглядом у лікаря - нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Знятий з нагляду в січні 1998 року через відсутність відомостей. (Т.2 а.с.41).

Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про обвинуваченого ОСОБА_4 , визначено високий ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч.2 ст.76 КК України (а.с.57-59).

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.1 ст.213 КК України у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.213 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

?ваги (кантор), які вилучено в ході проведення обшуку 22.08.2018 та передано на зберігання до камери схову речових доказів Саксаганського ВП КВП; брухт чорних металів, вагою 65 кг., який передано на відповідальне зберігання до ТОВ «НОВА-ГРЕЙН» (код ЄРДПОУ 35006006) в особі директора ОСОБА_8 конфіскувати (т.2.а.с. 23);

?лист паперу з записами прийому металобрухту, який передано на зберігання до камери схову речових доказів Саксаганського ВП КВП знищити (т.2.а.с. 23);

?грошові кошти в розмірі 70 гривень, які передано на зберігання ОСОБА_6 - повернути останньому, дозволивши розпоряджатись на власний розсуд (том 2 а.с.30).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1