справа № 563/898/18
провадження № 1-кп/563/141/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2018 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Корець кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 06.06.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, не депутата, не перебуваючго на обліку в Корецькому РВК, раніше судимого,

- 18.12.2014 року засуджений Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі, залишеним без змін Ухвалою Апляційного суду Хмельницької області від 15.03.2015 року;

- 18.06.2018 року засуджений Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 06 червня 2018 року, близько 11 години 00 хвилин, маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що він посягає на чуже майно та не має права розпоряджатися ним, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу в приміщенні магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований в АДРЕСА_2 таємно, повторно викрав зарядний пристрій марки «MY-262», який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Мобіжук».

Викрадену річ ОСОБА_4 привласнив та розпорядився нею на власний розсуд, чим заподіяв ТзОВ Мобіжук матеріальної шкоди на загальну суму 226 грн.

27 червня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

27 грудня 2018 року між представником потерпілої особи ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України. Згідно даної угоди обвинувачений повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, щодо якого сторони дійшли згоди та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, сторони погодились на призначення узгодженого покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з врахуванням покарання призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.06.2018 року у виді позбавленням волі на строк 4 (чотири) роки та 2 (два) місяці та застосування до обвинуваченого ст.75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст угоди про примирення і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов"язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення; на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні; заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що, у разі невиконання ним угоди про примирення, відповідно до ст.476 КПК України потерпілий чи прокурор має право у продовж строків давності притягнути його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України і звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений наполіг на істинності своєї позиції у визнанні винуватості і просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Представник потерпілої особи ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення та просила її затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин немає.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши угоду про примирення на відповідність закону, суд переконався в тому, що: умови угоди не суперечать вимогам ст.ст.470, 471 КПК України, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.

Судом також встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.06.2018 року затверджена угода про примирення від 30.05.2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнено та встановлено іспитовий строк 2 роки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов пред`явлено не було.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого не обирались.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 27 грудня 2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілої особи ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000193 від 06.06.2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 червня 2018 року, більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням відповідно до ст. 76 КК України на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме зарядний пристрій марки «MY-262» та картонна коробка від зарядного пристрою, які під розписку були передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 залишити за потерпілою особою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такий же спосіб, але з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченим може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди.

Потерпілим може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.6 ч.7 ст.474 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно із ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1