пр. № 1-кс/759/6124/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2018 року м. Київ Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ананьїв Одеської області, громадянину України, не працюючому, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, внесене у кримінальному провадженні № 0002661 від 09.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27.12.2018 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваному ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0002661 від 09.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управління ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002661 від 09.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України. 02 листопада 2018 року о 21 год 30 хв за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 03 листопада 2018 року о 19 год 24 хв ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочинів), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. 05 листопада 2018 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2018 року включно, із альтернативою застави. 19 грудня 2018 року щодо ОСОБА_4 . Київським апеляційним судом було скасасовано ухвалу слідчого судді та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2018 року та визначено розмір застави. Для проведення ряду слідчих та процесуальних дій потрібний додатковий строк не менш як шість місяців, який сплине 02 травня 2019 року, що у загальній кількості, із використаними строками, складатиме шість місяців. До зазначеного терміну, а саме 02 травня 2019 року досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій. Результати зазначених слідчих та процесуальних дій мають важливе значення для кримінального провадження, адже можуть бути використані як докази обставин, що встановлюють під час досудового розслідування, а окремі процесуальні дії, які слід виконати, зможуть забезпечити дотримання правої процедури, встановленої КПК України. В ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинені злочини, які за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, покарання за яке становлять від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності. Ризик, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що органом досудового розслідування не встановлено місця зберігання інших заборонених предметів, а також знарядь та засобів вчинення кримінального правопорушення не відоме, а тому є підстави вважати, що підозрюваний зможе знищити або будь-яким іншим чином розпорядитися значною частиною вказаного майна. Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих та свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх з метою надання неправдивих показань. Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що останній офіційно ніде не працює.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі не продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або обрання більш м`якого запобіжного заходу, буде переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зважаючи на викладені обставини, враховуючи вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваного ОСОБА_4 , його процесуальна поведінка може бути забезпечена лише шляхом продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Також зазначив, що ухвалою слідчого судді від 27.12.2018 року строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до 03 травня 2019 року. Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати іншу міру запобіжного заходу не пов`язану з позбавленням волі, також подав до слідчого судді заяву в якій зазначив про застосування відносно нього тортур. Захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати іншу міру запобіжного заходу не пов`язану з позбавленням волі, надав при цьому документи, які підтверджують перебування на утриманні ОСОБА_4 неповнолітньої дитини, матері та бабусі, а також документи, які позитивно характеризують підозрюваного. Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного. Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні. 02 листопада 2018 року о 21 год 30 хв за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9

03 листопада 2018 року о 19 год 24 хв ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 3 ст. 289 ч. 1 ст. 263 КК України. Ухвалою слідчого судді від 05 листопада 2018 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2018 року включно із альтернативою застави в розмірі 190 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладення ряду обов`язків. Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року, ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року скасовано, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2018 року та визначено заставу в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладення ряду обов`язків з терміном дії до 31.12.2018 року. Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказав на те, що у строк, встановлений КПК України, завершити досудове розслідування не є можливим, оскільки по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором у судовому засіданні. Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства та підлягає задоволенню, оскільки прокурором доведено, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та доведено обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Керуючись ст.ст. 184, 199, 219, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесене у кримінальному провадженні № 0002661 від 09.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити. Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ананьїв Одеської області, громадянину України, не працюючому, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на строк до 25 лютого 2019 року в межах строку досудового розслідування згідно ухвали Київського апеляційного суду від 19.12.2018 року.

Доручити керівнику прокуратури в Київській області провести перевірку фактів, викладених в заяві ОСОБА_4 від 28.12.2018 року про застосування працівниками поліції катування відносно підозрюваного ОСОБА_4 . Про результати розгляду заяви повідомити слідчого суддю та заявника.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 02.01.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1