Справа № 199/7063/16-к
ВИРОК
іменем України

12.11.2018 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_5

законного представника

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_6

педагога - ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадженням №0002569 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 12.08.2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.156 КК України до 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади, або займатися певною діяльністю, звільнений умовно-достроково 18.12.2014 року з не відбутим строком на 11 місяців та 9 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , 22.08.2016 року приблизно о 13:43 години, знаходячись біля будинку № 8 по пров. Людмили Мокієвської в м. Дніпро, побачив раніше йому незнайому малолітню потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, у зв`язку з чим він наблизився до потерпілої, в руках якої був мобільний телефон «Lenovo А6000».

22.08.2016 року приблизно о 13:44 - 13:45 години ОСОБА_9 , знаходячись за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний намір, діючи відкрито для потерпілої, умисно, з корисливого мотиву, шляхом ривка, вирвав з рук малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , вищевказаний мобільний телефон, після чого намагався покинути місце вчинення ним злочину, а в свою чергу ОСОБА_5 , бажаючи повернути телефон, підбігла до ОСОБА_9 та вирвала з його руки належний їй мобільний телефон «Lenovo А6000» і почала бігти з ним в протилежному напрямку.

ОСОБА_9 , не припиняючи свої умисні злочинні дії, реалізуючи тепер вже злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, а саме, малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , продовжуючи перебувати біля будинку №8 по пров. Людмили Мокієвської в м.Дніпро, діючи з корисливих мотивів, напав на малолітню ОСОБА_5 , якій наніс не менш одного удару рукою в область голови, після чого потерпіла, з метою уникнення злочинних посягань ОСОБА_9 та збереження вказаного мобільного телефону, намагалась втекти від обвинуваченого. Але ОСОБА_9 наздогнав потерпілу, яка тікаючи перечепилася, впала, а обвинувачений, з метою придушення волі потерпілої до опору, схопив її за волосся і остаточно шляхом нападу заволодів чужим майном, яке перебувало у користуванні ОСОБА_5 , а належало її матері ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Lenovo А6000» S/N HGB37EE7 imei 1: НОМЕР_1 іmеі2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17 від 14.09.2016 року станом на 22.08.2016 року становить 2929 гривень.

В результаті своїх дій обвинувачений ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 3509е від 13.09.2016 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, - які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Обвинувачений ОСОБА_9 свою провину визнавав повністю. Суду показав, що дійсно він, при вказаних у обвинувальному акті обставинах, місці та за часом, 22.08.2016 року, перебуваючи біля будинку № 8 по пров.Людмили Мокієвської в м.Дніпро, вирвав з рук малолітньої потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон «Lenovo А6000» червоного кольору, після намагався піти, але остання, підбігла до нього та вирвала з його руки вказаний мобільний телефон та побігла у протилежному напрямку. Він, наздогнавши її, наніс їй один або два удари своєю правою рукою в область голови. На, що малолітня ОСОБА_5 , намагаючись втекти від нього побігла, перечепилась та впала, він наздогнавши її, схопив за волосся, після чого відібрав у неї вказаний телефон.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_9 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та ОСОБА_9 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-показаннями суду малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , що у вказаному у обвинувальному акті місці та за часом, вона йшла разом з ОСОБА_10 , тримаючи у руках мобільний телефон «Lenovo А6000», червоного кольору. Раптово до неї на велосипеді під`їхав обвинувачений ОСОБА_9 , який вихопив у неї телефон, намагався поїхати геть. Вона у свою чергу вихопила з його рук телефон та побігла до воріт школи, перечепившись, впала на землю, в результаті чого ОСОБА_9 наздогнав її, схопив за волосся і наніс 3 удари долонею по її обличчю та знову відібрав зазначений телефон. Потім побіг до свого велосипеда, сів на нього та поїхав. Після чого невідома жінка - ОСОБА_11 , яка бігла їй на допомогу, вдарила ОСОБА_9 своєю сумкою, той продовжив рух, але його «підрізав» автомобіль під керуванням ОСОБА_12 , який вибігши з автомобіля, звалив ОСОБА_9 з велосипеда, затримав до приїзду поліції. Після затримання ОСОБА_9 ,, ОСОБА_12 повернув їй мобільний телефон, який під час затримання випав з карману обвинуваченого. Саме ОСОБА_9 є тією особою, яка заволоділа у неї мобільним телефоном, спричинила їй тілесні ушкодження;

-показаннями суду законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , що 22.08.2016 року днем, перебуваючи на дитячому майданчику СЗОШ №131 гуляла зі своєю меншою донькою, коли почула крик на допомогу її старшої доньки ОСОБА_5 . Прибігши на місце події побачила ОСОБА_5 з розпущеним волоссям, а на її щоці був наявний слід від удару, поряд на землі лежав обвинувачений ОСОБА_9 , якого тримали якійсь люди. На її питання ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_9 відібрав у неї мобільний телефон «Lenovo А6000» червоного кольору та вдарив її. Після приїзду поліції та проведення відповідних дій, вона відвезла ОСОБА_5 до лікарні, оскільки остання скаржилась на головний біль. Після обстеження лікарів у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у тому числі був струс головного мозку. Після вказаних подій, їм віддали мобільний телефон, який в результаті кримінального правопорушення був пошкоджений. Вказує, що її донька ОСОБА_5 не схильна до обговорення, на протязі всього досудового розслідування, під час проведення слідчих дій, а також розгляду кримінального провадження у суді свої покази та механізм скоєння кримінального правопорушення не змінювала, скарг на її поведінку від вчителів або інших осіб до неї не надходили;

-показаннями суду свідка ОСОБА_12 , що 22.08.2016 року днем він разом з ОСОБА_11 сидів в автомобілі, який був припаркований біля дитячого садка, розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Л.Мокієвської, 8, та навпроти СЗОШ №131. ОСОБА_11 вказала на чоловіка ОСОБА_9 , який прямо від них на відстані приблизно 30 метрів, неподалік від воріт вказаної школи, застосовуючи насилля, а саме, своїми руками тримав малолітню ОСОБА_5 за волосся, при цьому бив її головою, потилицею, об землю, яка у свою чергу голосно кричала та намагалась відбитись від нього. Побачивши це ОСОБА_11 вибігла з автомобіля та побігла на допомогу дівчині. В цей час ОСОБА_9 , помітивши дії ОСОБА_11 , сів на велосипед та направився у напрямку розташування його автомобіля. На що він, завівши двигун, з`їхав з бордюру, щоб перекрити ОСОБА_9 рух, на що останній намагався об`їхати вказаний автомобіль позаду нього, але він вийшовши з автомобіля кинув обвинуваченого з велосипеда, поваливши на землю. Відразу після цього на місце події підбігли люди, серед яких була сама дівчинка, її мати та бабуся. ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_9 , відібрав у неї мобільний телефон «Lenovo А6000» червоного кольору, який під час падіння ОСОБА_9 випав з карману обвинуваченого та лежав на землі. Піднявши вказаний телефон, віддав ОСОБА_5 . Як ОСОБА_9 відібрав у ОСОБА_5 мобільний телефон дізнався безпосередньо від потерпілої, яка після затримання обвинуваченого повідомила, що це її телефон, і що саме ОСОБА_9 відібрав його у неї;

-показаннями суду свідка ОСОБА_11 , що 22.08.2016 року днем вона разом з ОСОБА_12 сиділа в автомобілі, який був припаркований біля дитячого садка та навпроти СЗОШ №131, де побачила, як прямо від них на відстані приблизно 15-20 метрів, ОСОБА_9 руками тримав ОСОБА_5 за волосся, повалив її на землю та почав бити її головою об землю, яка у свою чергу голосно кричала та намагалась відбитись від нього. Потім ОСОБА_9 ривком вихопив у неї телефон сів на велосипед і попрямував у напрямку їх розташування. Вона побігла до ОСОБА_5 , щоб її заспокоїти, а ОСОБА_12 у свою чергу перегодив своїм автомобілем дорогу по якій рухався ОСОБА_9 , направився до нього та звалив обвинуваченого з велосипеда, затримавши до приїзду поліції. ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_13 відібрав у неї телефон. В момент затримання ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_9 вронив вказаний мобільний телефон, який у подальшому підібрала ОСОБА_5 . Зазначає, що коли вона бігла до дівчини, декілька разів вдарила ОСОБА_9 своєю сумкою, але він продовжив свій рух до затримання ОСОБА_12 . Також вказує, що бачила, як ОСОБА_9 відібрав у ОСОБА_5 предмет червоного кольору, який схожий на мобільний телефон та швидко поклав у свій карман, а після його затримання на землі біля обвинуваченого лежав мобільний телефон «Lenovo» червоного кольору, який як повідомила ОСОБА_5 належить їй і, що ОСОБА_9 у неї його відібрав.

-показаннями суду свідка ОСОБА_14 , що він працює на посаді лікаря нейрохірурга у КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня», підтверджує факт звернення потерпілої ОСОБА_5 та її батьків до нього як до чергового лікаря 22.08.2016 року о 18-25 годині, згідно журналу реєстрації та, що він оглядав потерпілу. Підтвердив діагноз, який було поставлено ОСОБА_5 - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку та роз`яснив його. Була запропонована госпіталізація, від якої батьки ОСОБА_5 відмовились, лікування проводилось амбулаторно.

-показаннями суду свідка ОСОБА_15 , що вона - лікарь-невролог у КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №9». Під час її чергування 22.08.2016 року до неї звернулись батьки ОСОБА_5 , разом з останньою, яка скаржилась на головний біль, запаморочення, нудоту. Після огляду ОСОБА_5 , встановила діагноз - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, виписала направлення до КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня». Була запропонована госпіталізація, від якої батьки ОСОБА_5 відмовились, лікування проводилось амбулаторно.

-протоколом від 22.08.2016 року прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого остання просить прийняти заходи до невідомого чоловіка, який 22.08.2016 року біля будинку № 8 по пров. Людмили Мокієвської в м. Дніпро відкрито із застосуванням фізичного насильства до її доньки ОСОБА_5 викрав мобільний телефон «Lenovo А6000»;

-протоколом огляду від 22.08.2016 року, за участю законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 договору про надання споживчого кредиту № від 25.12.2015 року між ОСОБА_16 та ПАТ «ОТП Банк», а також мобільного телефону «Lenovo А6000» S/N HGB37EE7 imei 1: НОМЕР_1 іmеі2: НОМЕР_2 , визнаних речовими доказами;

-копією договору про надання споживчого кредиту № від 25.12.2015 року укладеного між ОСОБА_16 та ПАТ «ОТП Банк» на купівлю мобільного телефону «Lenovo А6000»;

-протоколами слідчого експерименту від 23.08.2016 року за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які розповіли та показали, що 22.08.2016 року в обідній час вони разом сиділи в автомобілі «Деу Ланос», який був припаркований біля дитячого садка, розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Л.Мокієвської, 8 та побачили, як прямо від них на відстані приблизно 30 метрів, невідомий чоловік, яким у подальшому виявився ОСОБА_9 , застосовуючи насилля, а саме, своїми руками тримав малолітню потерпілу ОСОБА_5 за волосся, при цьому бив її головою об землю, яка у свою чергу голосно кричала та намагалась відбитись від нього. Після того, як ОСОБА_9 шляхом ривка заволодів мобільним телефоном «Lenovo» червоного кольору, він сів на велосипед і направився у напрямку їх розташування. ОСОБА_11 , вийшовши з автомобіля підбігла до ОСОБА_5 , щоб її заспокоїти, а ОСОБА_12 у свою чергу перегодив своїм автомобілем дорогу по якій рухався ОСОБА_9 , направився до нього та звалив його з велосипеда, затримавши до приїзду поліції. В момент затримання ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_9 виронив вказаний мобільний телефон, який у подальшому підібрала ОСОБА_5 ;

-протоколами пред`явлення речей для впізнання від 26.08.2016 року та фото-таблицею до нього, проведеного за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які серед пред`явлених мобільних телефонів впізнали мобільний телефон «Lenovo А6000», червоного кольору, як саме той телефон, яким обвинувачений ОСОБА_9 22.08.2016 року приблизно о 13-43 годині перебуваючи поблизу будинку №8 по пров.Л.Мокієвської у м.Дніпро заволодів із застосуванням насильства у малолітньої ОСОБА_5 ;

-копією медичної довідки нейрохірурга від 22.08.2016 року (час 18-25 години), щодо діагнозу у ОСОБА_17 - «закрита черепна мозкова травма. Струс головного мозку».

-висновком судовомедичної експертизи № 3509е від 13.09.2016 року, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету); Виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння; За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день); Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету), якими могли бути і руки людини або інший аналогічний предмет; Будь-яких судово-медичних даних з приводу падіння з висоти власного зросту не має;

-висновком судовотоварознавчої експертизи №17 від 14.09.2016 року, що вартість викраденого майна - мобільного телефону «Lenovo А6000» S/N HGB37EE7 imeil: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 на момент скоєння злочину складає 2929,00 грн.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_9 повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд керується вимогами ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суду пропонували призначити для обвинуваченого ОСОБА_9 покарання: прокурор ОСОБА_3 , законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі; обвинувачений ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі наближене до мінімально можливого, передбачене у санкції статті ч.1 ст.187 КК України.

ОСОБА_9 раніше судимий і через нетривалий час після звільнення з місця позбавлення волі, скоїв умисне тяжке насильницьке корисливе кримінальне правопорушення, яке представляє велику суспільну небезпеку. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд враховує те, що обвинувачений раніше судимий за умисний злочин, знову вчинив умисний злочин рецидив злочинів, де потерпілою є малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до п.1 та п.6) ч.1 ст.67 КК України суд вважає обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, якій вчинив ОСОБА_9 , велику суспільну небезпеку скоєного ним умисного тяжкого злочину проти власності, характер цього злочину, який було скоєно обвинуваченим із застосуванням насильства, корисливий мотив злочину, який ніде офіційно не працював, тому суд вважає, що це свідчіть про небезпеку обвинуваченого для суспільства, і, на думку суду, є обставиною для призначення обвинуваченому покарання виключно у вигляді позбавлення волі на певний строк.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для обвинуваченого, його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Разом з тим, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Призначаючи покарання суд, відповідно до ст.66 КК України, враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , який свою провину визнав повністю; щиро каявся та дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, висловив жаль з приводу вчиненого, негативно оцінював злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання; матеріальна шкода не настала, оскільки телефон було повернуто потерпілій.

Також, суд при призначенні покарання враховує: данні, які характеризують особу ОСОБА_9 - його задовільну характеристику, стан здоров`я, що він на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, має постійне місце проживання; відсутність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності; відсутність у відношенні нього інших кримінальних проваджень та не відбутого покарання за попереднім вироком.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 підлягає обрахуванню з часу затримання, тобто, з 22 серпня 2016 року.
При цьому, з урахуванням правових висновків, викладених у п.105 Постанови Великої палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), оскільки ОСОБА_9 вчинили злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (роки) 6 місяців.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 , до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання обчислювати ОСОБА_9 з 22 серпня 2016 року, при цьому, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 22 серпня 2016 року по 12 листопада 2018 року включно зарахувати в строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У відповідності з п.7 ч.6 ст.100 КПК України компактдиск із відеозаписом слідчих експериментів від 23.08.2016 року та копію договору про надання споживчого кредиту № від 25.12.2015 року укладеного між ОСОБА_16 та ПАТ «ОТП Банк» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України мобільний телефон «Lenovo А6000» - повернути за належністю власнику потерпілій ОСОБА_5 та її законному представнику ОСОБА_6 .

Обвинувачений, прокурор, захисник, потерпіла та законний представник малолітньої потерпілої мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а законному представнику малолітньої потерпілої та потерпілої, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1