Справа № 480/1535/18
Провадження №1-кп - 480/124/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2019 р. Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 16.11.2016 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка Друга Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.01.2018 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
03.11.2015 року ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження строкової військової служби

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 22.02.2016 року № 52 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду механіка-водія інженерного взводу роти матеріального забезпечення зазначеної військовий частини.
11.03.2016 року солдат ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України.
01.08.2016 року о 08 год.00хв. солдат ОСОБА_4 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив табірний збір військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, а саме перебував за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
13.08.2018 року солдат ОСОБА_4 , згідно наказу командира військової частини № НОМЕР_3 з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 чим припинив вчиняти злочин та повідомив про себе.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України за ознаками: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обираючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який засуджений вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2018 року до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням на три роки, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Пом`якшуючими обставинами згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обтяжуючих обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід ізолювати від суспільства обравши йому міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.407 КК України із застосуванням ст.71 КК України.
Призначене покарання, відповідно до вимог ст. 50 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 ввизнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати ОСОБА_4 частково невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2018 року та призначити йому остаточне покарання 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

До набранням вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обчислювати з 19.02.2019 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

19.02.2019