пр. № 1-кс/759/6012/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003390 від 23.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003390 від 23.04.2018 року, про накладення арешту на автомобіль марки BMW 520, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, зареєстрованого на ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на його відчуження, перереєстрацію, зняття і постановку на облік та використання на час проведення досудового розслідування.

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003390 від 23.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_7 , незаконно заволодів майном останньої, за наступних обставин.

Так, на початку 2018 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) у потерпілої ОСОБА_7 виник намір продати належний їй автомобіль марки BMW 520, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску. З цією метою, остання звернулась до свого знайомого ОСОБА_6 , якого вона знала з 2011 року і який, як було відомо ОСОБА_7 , займається продажем вживаних автомобілів.

30.01.2018 року, ОСОБА_6 , використовуючи довірчі стосунки, які склалися між ним та потерпілою, перебуваючи за адресою: м.Київ, вулиця Янтарна, 12, отримав від останньої автомобіль марки BMW 520, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, для нібити пошуку покупця та організації його подальшого продажу.

10.02.2018 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщені ТСЦ №8047 МВС України за адресою: Київська обл. с.С.Борщагівка, Кільцева дорога, 110-А, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи завідомо підробний документ, перереєстрував належний їй автомобіль марки BMW 520, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, на своє ім`я.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 21.11.2018 року №8-4/1805, підпис навпроти прізвища ОСОБА_7 , у пункті 10 в договорі купівлі-продажу №8047/2018/82269 від 10.02.2018 року, виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою. Підпис у заяві про перше відчуження транспортного засобу від 10.02.2018 року, виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.

В подальшому, ОСОБА_6 , переслідуючи корисний мотив, зловживаючи довірою потерпілої, 07.02.2018 року, перебуваючи за адресою: м.Київ, вулиця Зодчих, 52, уклав договір комісії №7502/18/000476 з ТОВ «Автоконсул», відповідно до якого останній передав комісіонеру транспортний засіб за значно заниженою вартістю в сумі 20 000 грн.

Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи №12-2/709 від 01.09.2018 року, середня ринкова вартістю аналогічного непошкодженого автомобіля марки БМВ 520, 2010 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 1995 куб. см., станом на 30.01.2018 року, становить 686628, 90 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало шкоди потерпілій у особливо великих розмірах, а саме: в сумі 686628 грн. 90 коп., тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження, підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на рухоме майно, а саме: автомобіль марки BMW 520, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, на думку досудового розслідування є те, що у разі незастосування цього заходу, виникнуть труднощі і неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову та перешкоди встановленню істини у кримінальному провадженні внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам.

10.12.2018 року, органом досудового розслідування, автомобіль марки BMW 520, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, суду надано заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання слідчий підтримав у повному обсязі, тому суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки слідчим доведено, що, у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003390 від 23.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки BMW 520, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, зареєстрованого на ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на його відчуження, перереєстрацію, зняття і постановку на облік та використання на час проведення досудового розслідування

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1