Справа №588/1786/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/26/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 588/1786/18 за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 03 грудня 2018 року, якою накладено арешт на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки вилучене у нього пальне він використовував виключно для власних потреб, ухвала слідчого судді не містить посилань на те, які саме правила техніки безпеки він порушив, при ухваленні рішення не враховані його пояснення, жодних робіт з підвищеною небезпекою він не виконував.

30.11.2018 до Тростянецького районного суду Сумської області з клопотанням про арешт майна, погодженим із начальником Тростянецького районного відділу Охтирської місцевої прокуратури, звернувся слідчий Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що слідчим відділом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом порушення правил техніки безпеки працівниками автозаправних станцій на території м. Тростянець та Тростянецького району, а також порушення правил пожежної безпеки мешканцями м. Тростянець Сумської області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час зберігання та реалізації паливно-мастильних матеріалів.

17.10.2018 та 22.11.2018 до ЄРДР за №№ 0000363 та 0000125 внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.272 КК, а 22.11.2018 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне за № 0000363.

26.11.2018 у домогосподарстві ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого виявлені і вилучені 20 пластикових ємностей з рідиною зі специфічним запахом дизельного палива та бензину.

Зважаючи на те, що вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також необхідне для проведення експертизи, то з метою його збереження слідчий просив накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 03.12.2018 накладено арешт на зазначене у клопотанні майно. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що вилучене під час обшуку майно є знаряддям вчинення злочину та може бути використане як доказ у даному кримінальному провадженні.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга власника майна підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та наклавши арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку буд. АДРЕСА_1 , слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене під час обшуку майно є знаряддям вчинення злочину та може бути використане як доказ у даному кримінальному провадженні.

Однак такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК регламентовано, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно до п.п.1-3, 5-6 ч.2 ст.173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3-4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до ЄРДР внесені відомості про те, що на території м. Тростянець та Тростянецького району автозаправні станції працюють без належної документації, працівники АЗС порушують правила техніки безпеки палять біля колонок від чого може статися загорання, що може загрожувати життю людей, а також, що мешканці м. Тростянець Сумської області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 порушують правила пожежної безпеки під час зберігання та реалізації паливно-мастильних матеріалів.

26.11.2018 на підставі ухвали слідчого судді проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 , в ході якого виявлені та вилучені 20 пластикових ємностей, наповнених рідиною зі специфічним запахом дизельного палива та бензину.

За наслідками розгляду клопотання слідчим суддею прийнято рішення накласти арешт на це тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Одним із способів отримання доказової інформації у кримінальному процесі є обшук, порядок на проведення якого регламентований ст.ст.234-236 КПК, згідно яких вказаний обшук це слідча (розшукова) дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщення, місцевості й окремих осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукання знаряддя злочину або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а згідно ч.5 ст.236 цього Кодексу обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку, яка в даному випадку була визначена ухвалою слідчого судді від 22.11.2018.

Слідчий суддя суду першої інстанції, накладаючи арешт на майно з метою збереження його як речового доказу, не вмотивував, які саме обставини, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, можуть довести вилучені пластикові ємності з пальним.

Так, з матеріалів кримінального провадження не можливо встановити, яке відношення ОСОБА_10 і його майно мають до подій, відомості про які внесені до ЄРДР та кваліфіковані попередньо органом досудового розслідування за ч.1 ст.272 КК, яка у свою чергу встановлює кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а також на підставі чого слідчим суддею встановлено такий взаємозв`язок, оскільки незважаючи на те, що відсутність обґрунтованої підозри не є перешкодою для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, але в той же час ці обставини мають суттєве значення та повинні враховуватися з іншими фактичними обставинами кримінального провадження у своїй сукупності.

Допитаний під час розгляду клопотання в суді першої інстанції власник майна ОСОБА_10 пояснив, що вилучене у нього пальне він зберігав виключно для власних потреб та жодних правил безпеки не порушував, оскільки торгівлею пальним не займається.

На думку колегії суддів, в даному конкретному випадку матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б свідчили як про наявність правової підстави для арешту майна, так і про існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.272 КК, що повністю узгоджується з приписами ч.1 ст.170 КПК.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; 3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, хоча втручання держави в право володіння майном у даному кримінальному провадженні й здійснено на підставі КПК, однак без достатніх на те підстав та у спосіб, що суттєво обмежує права власника цього майна ОСОБА_10 , а тому таке втручання не є виправданим, так як воно хоча і було здійснене з метою задоволення «суспільного інтересу» (перевірки заяви про вчинення злочину), але за відсутності об`єктивної необхідності в цьому.

Крім того, втручання у право власності здійснено слідчим суддею без дотриманням принципу «пропорційності» «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами власника майна, який так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Оцінюючи пропорційність, враховуючи відсутність зв`язку пластикових ємностей із пальним, вилучених під час обшуку домогосподарства по АДРЕСА_1 та внесеними відомостями в ЄРДР, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт її майна у встановлений спосіб, цілком можливо, а застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно майна є занадто надмірними і більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Вказані обставини не були належним чином досліджені та перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, що вплинуло на законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого ним рішення.

Не дотримавшись вимог ст.ст.131, 132, 170-173 КПК, не з`ясувавши і не дослідивши в достатньому обсязі всіх тих обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно особи, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що завадило ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, внаслідок чого ухвала про накладення арешту на майно підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді з наведених вище підстав і постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання про арешт майна, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 03 грудня 2018 року щодо накладення арешту на майно скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 про арешт майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4