Справа № 457/1070/18
провадження №1-кп/457/171/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Трускавці кримінальне провадження № 0000478 від 17.11.2018 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підбуж Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянин України, не одруженого, освіта неповна середня зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 04.04.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 11 місяців, 16.05.2018 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю міри покарання, 03.10.2018 року Бориславським міським судом Львівської області за ст. 395 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 16.11.2018 приблизно о 23год. 10хв., проходячи вулицею Мазепи у м. Трускавці, Львівської області, біля будинку №34, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно схопив руками ОСОБА_5 за шию та поваливши її на землю шляхом ривка зірвав з вух потерпілої пару золотих сережок, вартістю 600 грн, після чого побіг в напрямку вул. Стебницької, внаслідок чого спричинив потерпілій матеріальну шкоду в сумі 600грн. та тілесні ушкодження, які відповідно висновку експерта № 481 від 22.11.2018 є легкими тілесними ушкодженнями.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, однак від дачі пояснень відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. З приводу призначення міри покарання обвинуваченому, просить покарати суворо. Претензії до обвинуваченого має, але буде звертатись в порядку цивільного судочинства.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується по місцю проживання, однак шкода потерпілій не відшкодована, будучи неодноразово судимим на шлях виправлення не став, а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України та вважає за необхідне обрати міру покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вирок Бориславського міського суду Львівської області від 30.10.2018 року.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Поцесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. ст. 71, 72, ч. 2 ст. 186 КК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуту міру покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 30.10.2018 року у виді арешту строком один місяць та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін та строк відбування покарання рахувати йому з 19.11.2018 року.

Речові докази: мобільний телефон марки "Nokia 6111" із вмістимим у ньому стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку "Life", шкіряну куртку чорного кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівської області - повернути ОСОБА_3 .

Речовий доказ: DVD-R диск із вмістом на ньому відеофайлів з камер спостереження від 16.11.2018 р., приміщення ПТ "Ломбард "Заставно-Кредитний Дім" (ломбард Скарбниця), що розташований в м. Трускавці по вул. Стебницькій, 58, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя: ОСОБА_1