ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
17 грудня 2018 року місто Київ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретареві ОСОБА_4 ,
За участю апелянта ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
На обґрунтування слідчий суддя вказав, що заявник оскаржила процесуальне рішення слідчого 1 слідчого відділу прокуратури міста Києва, а цей орган досудового розслідування розташований на території, яка відноситься не до територіальної підсудності Печерського районного суду міста Києва, а до територіальної підсудності Голосіївського районного суду міста Києва.
Справа № 75756494/18-к Апеляційне провадження № 11-сс/824/1883/2018: Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_6 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій ретельно описує конкретні обставини кримінального правопорушення, хід досудового розслідування вказаного кримінального провадження,акцентуючи увагу на тому, що фактично це провадження розслідуване з належною повнотою не було та вказуючи на необхідність проведення конкретних процесуальних дій та прийняття конкретних процесуальних рішень, обґрунтовуючи свою правову позицію посиланнями на матеріали кримінального провадження
і кримінальні процесуальні норми; звертає увагу апелянт також на те, що, відповідно до витягу з ЄРДР, органом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні значиться не 1 слідчий відділ прокуратури міста Києва, про місце дислокації якого її ніхто не повідомляв, а саме прокуратура міста Києва, яка розташована на території, що відноситься до підсудності Печерського районного суду міста Києва, і саме слідчі судді цього районного суду розглядали її скарги у зв`язку зі вказаним кримінальним провадженням та приймали рішення по суті цих скарг; на підтвердження апелянт надає копії рішень слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва за її скаргами, вказуючи водночас, що такі рішення приймались уже і після внесення відповідних змін до законодавства і судової практики, а також копії рішень колегії суддів Апеляційного суду міста Києва, які не вказували на порушення правил підсудності; повідомляє апелянт також на те, що і все листування з нею з приводу цього кримінального провадження, в якому вона визнана потерпілою, здійснювалося за адресою, що належить до територіальної підсудності саме Печерського районного суду міста Києва та долучає на підтвердження своєї правової позиції копії відповідей посадових осіб прокуратури міста Києва на її звернення.
На цих підставах апелянт просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги у цьому ж суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, виступ апелянта ОСОБА_5 на підтримку апеляційних доводів, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги в сукупності з матеріалами судової справи і додатково наданими апелянтом відомостями, судова колегія визнає наступне.
Як правильно зауважив слідчий суддя, відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, розглядаються слідчим суддею за правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, тобто, в тому числі, і з дотриманням правил підсудності, визначених ст. ст. 32-34 КПК України.
Ч.1 ст. 32 КПК України вказує, що кримінальне провадження здійснює суд, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
За загальним правилом, що визнано судовою практикою та підкреслено Великою Палатою Верховного Суду, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, підсудні слідчому судді того суду, на території якого розміщено орган досудового розслідування.
В цьому конкретному випадку, що не заперечує і сама апелянт, однозначно встановлено, що нею оскаржене процесуальне рішення, прийняте слідчим в особливо важливих справах саме першого слідчого відділу прокуратури міста Києва, а цей орган досудового розслідування розташований у місті Києві по вул. Антоновича, 114, тобто на території Голосіївського району міста Києва, який не відноситься до територіальної підсудності Печерського районного суду міста Києва.
Таким чином, слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва не має компетенції вирішувати питання, що водять до компетенції слідчого судді іншого районного суду, а в цьому разі Голосіївського районного суду міста Києва.
Правильно при цьому послався слідчий суддя також на положення ч. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», відповідно до якого підпункти 11-27, 45 пункту 7 параграфу 1 цих положень вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються тільки до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін.
Саме цими обставинами пояснюється певна розбіжність у судовій практиці, на яку спирається апелянт в апеляційній скарзі, а тому її доводи в цій частині не можуть бути взяті до уваги, з урахуванням тієї обставини, що згадані зміни до процесуального законодавства були внесені 16 березня 2018 року, тобто значно пізніше внесення до ЄРДР відомостей про згадане кримінальне правопорушення.
Правильним є і посилання слідчого судді на положення ч.1 ст. 38 КПК України, яка прямо визначає слідчий підрозділ органом досудового розслідування, не залежно від того, до якої юридичної особи та місця її дислокації відноситься цей підрозділ та від того, чи розташований він за юридичною адресою вказаної юридичної особи.
Отже і в цій частині апеляційні доводи, як такі, що не ґрунтуються на чинному кримінальному процесуальному законодавстві, належить відхилити.
Не можуть бути взяті до уваги і доводи апелянта про те, що її не було офіційно повідомлено де саме розташований перший слідчий відділ прокуратури міста Києва, бо ці відомості загально відомі, встановленим порядком оприлюднені та маються, зокрема, на офіційному сайті Прокуратури міста Києва.
При цьому, не можуть служити підставою для задоволення апеляційної скарги надані апелянтом ухвали слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва та Апеляційного суду міста Києва, винесені в аналогічних випадках, оскільки вони не є джерелом права, кримінальний процесуальний закон України не встановлює можливість прецедентного застосування судових рішень, окрім зразкових судових рішень у конкретних справах, ухвалених суддями Верховного Суду, а до того ж, з урахуванням певної зміни судової практики, відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2018 року.
Таким чином, визнаючи ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, не знаходячи підстав для її зміни чи скасування, судова колегія, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: