Справа № 547/225/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження №0000322 про обвинувачення :

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Іванове Селище Глобинського району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_5 , яка виховує сама свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч вимогам ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, та ст.150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, 12.06.2016 року не забезпечила своїй дитині ОСОБА_6 (віком 2 місяці 28 днів), з яким на той час проживала за адресою: АДРЕСА_1 , безпечних умов перебування за місцем проживання, хоча повинна була їх забезпечити та мала реальну можливість це зробити, та облила йому ногу окропом, тим самим спричинила тілесні ушкодження у вигляді термічного опіку тильної та підошвиної поверхні правої ступні ІІ Б ступеня, на площі, близько 2% поверхні тіла, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (висновок комісійної судово-медичної експертизи №63 від 13.04.2017 року), чим спричинила тяжкі наслідки для малолітньої дитини.

Після цього, не ставши на шлях виправлення, обвинувачена ОСОБА_5 на початку вересня 2016 року (точну дату та час встановити не виявилось можливим), неодноразово залишала свою малолітню дитину ОСОБА_6 (вік 5 місяців), який за віком перебував у безпорадному стані, без нагляду за місцем їхнього спільного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та не забезпечувала йому на цей час безпечних умов перебування, хоча мала реальну можливість таку безпеку забезпечити та передбачити створену нею загрозу для життя і здоров`я, внаслідок чого дитина від неодноразових падінь та ударів об тверді предмети отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: лінійного перелому лівої тім`яної та потиличної кісток, лінійного перелому правої тім`яної кістки з наявністю додаткових вертикальних компонентів з переходом на потиличну, двобічні субдуральні гематоми (кров під твердою мозковою оболонкою), забою головного мозку, синців навколо лівого ока та в ділянці лівого скронево-нижньощелепного суглобу, лівої щоки та правої половини обличчя, підшкірної гематоми лівої тім`яно-потиличної ділянки, субапоневратичної гематоми правої тім`яно-потиличної ділянки голови, які настали від не менш ніж чотирикратної дії тупих предметів, і в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудей переломів 5,6,7 ребер по задній підкрильцевій лінії, перелому середнього відділу правої ключиці без зміщення фрагментів, які утворились від не менше ніж двох ударних дій як у сукупності, так і окремо відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (висновок комісійної судово-медичної експертизи №66 від 13.04.2017 року).

Продовжуючи злісно ухилятись від покладених на неї законодавством батьківських обов`язків, обвинувачена ОСОБА_5 , не забезпечила своїй малолітній дитині ОСОБА_6 безпечних умов проживання у місті її перебування, у зв`язку з чим дитина продовжувала отримувати тілесні ушкодження, а саме: 22.10.2016 року о 19 годині 45 хвилин медсестрою дитячого відділення Семенівської ЦРЛ під час перебування дитини ОСОБА_6 (вік 7 місяців 1 день) з матір`ю ОСОБА_5 у вказаному дитячому відділенні, виявлено синець на лобі, який утворився від одноразової дії в ділянку лоба тупого предмету і відноситься до легких тілесних ушкоджень (висновок комісійної судово-медичної експертизи №68 від 13.04.2017 року).

02.11.2016 року, перебуваючи вдома з матір`ю ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , дитина ОСОБА_6 (вік 7 місяців 12 днів), отримала чисельні синці в ділянці лобу, повік та обох скроневих областей голови, які утворились від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути руки людини та інші предмети з подібними характеристиками та відносяться до легких тілесних ушкоджень (висновок комісійної судово-медичної експертизи №68 від 13.04.2017 року).

15.11.2016 року в період перебування в Полтавській обласній клінічній лікарні разом з матір`ю ОСОБА_5 , дитина ОСОБА_6 (вік 7 місяців 25 днів) отримала закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку це легкі тілесні ушкодження, які викликали короткотривалий розлад здоров`я (висновок комісійної судово-медичної експертизи №68 від 13.04.2017 року).

11.01.2017 року під час проживання разом з матір`ю ОСОБА_5 в селищі Градизьк Глобинського району Полтавської області, дитина ОСОБА_6 (вік 9 місяців 21 день) отримала тілесні ушкодження у вигляді опіку окропом правої ступні І-ІІ ступеня на площі 3%, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (висновок комісійної судово-медичної експертизи №68 від 13.04.2017 року).

Під час перебування разом з матір`ю ОСОБА_5 в інфекційному відділенні Кременчуцької дитячої міської лікарні, 01.02.2017 року у дитини ОСОБА_6 (вік 10 місяців 10 днів) окулістом виявлено контузію нижньої повіки лівого ока, яка утворилась від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею це легкі тілесні ушкодження (висновок комісійної судово-медичної експертизи №68 від 13.04.2017 року).

Під час перебування ОСОБА_5 в цій же лікарні, травматологом 08.02.2017 року дитині ОСОБА_6 (вік 10 місяців 17 днів) встановлено діагноз: різана рана лівої кисті, на яку накладено шви і дане тілесне ушкодження утворилось від гостроріжучого предмета, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В середині лютого 2017 року, проживаючи разом з матір`ю ОСОБА_5 в селищі Градизьк Глобинського району Полтавської області дитина ОСОБА_6 (вік близько 11 місяців) отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на обох щоках та садна на шиї зліва, які утворились від не менш ніж двох ударних дій тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено рук людини, садно від дотичної дії предмета зі стоншеним краєм, яким міг бути ніготь людини; вказані синці та садно кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (висновок комісійної судово-медичної експертизи №68 від 13.04.2017 року).

Крім того, 03.03.2017 року, обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи разом зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_6 (11 місяців 10 днів) у дитячому відділенні Семенівської ЦРЛ, та продовжуючи неналежним чином піклуватись про неї, спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного черезвиросткового перелому правої плечової кістки зі зміщенням, синця по внутрішній поверхні правої руки, які, в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тяжкі наслідки для дитини.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у скоєнні кримінального правопорушення при вищевказаних обставинах визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, пояснивши, що, дійсно, у 2016-2017 роках вона неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, внаслідок чого її малолітня дитина отримала середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження .

Згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників кримінального провадження, яким роз`яснено зміст вищезазначеної процесуальної норми, судом не досліджувались докази вини обвинуваченої стосовно фактичних обставин справи.

Зважаючи на послідовність показів обвинуваченої ОСОБА_5 про обставини справи, суд вважає покази достовірними, а її вину встановленою та доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.166 КК України, тобто систематичне злісне невиконання батьківських обов`язків, що призвело до багаторазового отримання малолітньою дитиною ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (легких тілесних ушкоджень, легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я, тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень), що є для дитини тяжкими наслідками.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що визнається судом пом`якшуючими покарання обставинами, відповідно до ст.66 КК України.

Обставин, що в порядку ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Крім цього, згідно висновку судово-психіатричного експерта №70 від 13.02.2018 року, ОСОБА_5 в даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості зі значними розладами поведінки. В період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_5 не страждала будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебувала в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь недоумства у ОСОБА_5 є таким, що не позбавляє її здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу. ОСОБА_5 під дію ч.2, ч.3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При обранні покарання обвинуваченій, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як злочин середньої тяжкості; особу обвинуваченої, яка негативно характеризується за місцем проживання, виконавчим комітетом було прийнято рішення про негайне відібрання дитини у обвинуваченої, яка перебуває на обліку у лікаря психіатра Семенівської ЦРЛ по причині психічного захворювання, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання; відношення до вчиненого кримінального правопорушення і приходить до висновку, що необхідним покаранням для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_5 буде покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що є підстави для застосування ст.ст.75,76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без позбавлення її свободи.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України , --

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати засуджену ОСОБА_5 повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1