Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/149/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву ОСОБА_4 , 1963 р. народження про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», -

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2019 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання - заява від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, в якому він просить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 22 листопада 2016 року по 01 лютого 2017 року (винесення вироку суд) та із 02 лютого по 05 квітня 2017 року (ухвала Апеляційного суду Чернігівської області), з 05 квітня по 28 квітня 2017 року (час прибуття в ЧВК № 62).
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не доставлявся, проте надав до суду через адміністрацію ДУ «Черкаська ВК (№ 62)» заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

На підставі ч. 4 ст. 539 КПК України справа розглядається у відсутність осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання.

Заслухавши позицію прокурора, враховуючи думку засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 та наявні матеріали справи за клопотанням, суд приходить до наступного:

встановлено, що 22 листопада 2016 року ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України в межах досудового розслідування за № 0002209 від 22 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні 17.11.2016 року злочину, передбаченого ст. 187 ч.1КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та у вчиненні злочину, передбаченого ст. 357 ч.1 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишено попереднім, - тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі управління ДПтС України в Чернігівській області, а термін відбування призначеного покарання визначено рахувати йому з часу затримання і тримання під вартою - 22 листопада 2016 року. Крім того, зараховано йому в строк відбування покарання період його затримання з 22 листопада 2016 року по 24 листопада 2016 року, і за період тримання його під вартою з 24 листопада 2016 року по час винесення вироку 1 лютого 2017 року (із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 , без змін.

Крім того, в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України засудженому ОСОБА_4 , згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 02 лютого по 05 квітня 2017 року включно, з розрахунку одному дню перебування в Чернігівському слідчому ізоляторі відповідають два дні позбавлення волі.

На даний час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)».

Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року, до ч. 5 ст. 72 КК України були внесені зміни, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, а саме, - до 21 червня 2017 року.
Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).
Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
У такому випадку йдеться про застосування так званого проміжного закону - закону, що набув чинності після вчинення злочину, але втратив чинність до моменту прийняття рішення у справі.
Із системного тлумачення норми ч. 4 ст. 5 КК України випливає, що «проміжний» закон про кримінальну відповідальність, який встановлює найбільш сприятливі умови для особи порівняно з «наступним» («наступними») законом (законами), який погіршує кримінально-правове становище особи, має так звану переживаючу (ультраактивну) дію.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, 29 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду прийняла рішення щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Висловлено правовий висновок про те, що ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Зокрема, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Отже, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального злочину в часі.
Згідно з п. 2 розділу ІІ Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року - цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Як передбачено п. 4 ч. 5 зазначеної статті, у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, судом встановлено, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 22 листопада 2016 року по 01 лютого 2017 року вже зарахований у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що вбачається з вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року та згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року зараховано в строк відбування покарання час перебування його під вартою із 02 лютого 2017 року по 05 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, що стосується зарахування будь-якого іншого строку перебування засудженого в слідчому ізоляторі з 06.04.2017 року до 28.04.2017 року включно, то слід зазначити, що сам по собі факт перебування особи у слідчому ізоляторі не є тотожним поняттю «попереднє ув`язнення», в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».
Отже, у задоволенні заяви - клопотання ОСОБА_4 необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст. 152 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , 1963 р. народження про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання відповідної апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня постановлення ухвали.
Повний текст ухвали оголошено 30 січня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_1