Пр. № 1-кп/521/149/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

за участю обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку ст. 314 КПК України угоду про визнання винуватості між підозрюваним:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Ташкент, Узбекистан; одруженого, з вищою освітою; працюючого менеджером в ТОВ «Техсервіс»; мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України

та прокурором

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла угода про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 від 19.07.2018 року.

Відповідно до угоди, ОСОБА_4 , 09.11.2017 року, приблизно о 15 годині 05 хвилин, разом з ОСОБА_6 , знаходячись біля в`їзду на територію автомобільної стоянки «Ветеран ВС-91» за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 11-В, з хуліганських мотивів, під`їхали до автомобілю «ВАЗ 21093» , державний номер НОМЕР_1 , в якому знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перекривши їм проїзд. Після чого ОСОБА_6 почав наносити удари ногами та руками в область обличчя та тулуба ОСОБА_7 , в той час як ОСОБА_4 почав наносити удари ногами та руками в область обличчя та тулуба ОСОБА_8 . В цей же час, ОСОБА_4 дістав із кишені надягненої на ньому куртки пістолет T-REX НОМЕР_2 калібру 9мм та направив його в область голови ОСОБА_8 , чим застосував заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень вогнепальну зброю, що ОСОБА_8 сприйняв як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я.

Після виходу ОСОБА_8 з транспортного засобу, ОСОБА_4 продовжував спрямовувати пістолет у сторону ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стали виражатися щодо нього нецензурною лайкою, погрожувати його життю і здоров`ю, а потім почали наносити ОСОБА_8 удари ногами та руками в область тулуба і ніг, від чого останній впав на землю.

Після цього, ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці пістолет T-REX НОМЕР_2 калібру 9мм, завдав удару рукояткою цього пістолету в область голови ОСОБА_8 , який сидів на землі.

В подальшому, коли ОСОБА_8 піднявся на ноги, ОСОБА_4 наніс ще один удар кистю лівої руки, зжатої в кулак, в область обличчя ОСОБА_8 , від чого останній втратив свідомість та впав на землю.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та захисник просили затвердити угоду.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.

Розглянувши угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором суд вважає, що її потрібно затвердити. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 2 п.3 ч.4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні є дві потерпілі особи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які надали письмову згоду на прокурору на укладення угоди, що відповідно до абз.2 п.3 ч.4 ст. 469 КПК України дає можливість укласти угоду.

ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 469 КПК України дає можливість укласти вказану угоду.

Угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України та в ній відповідно до ст. 473 КПК України зазначені наслідки невиконання угоди.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

В ході судового засідання сторони попереджені про свої права та наслідки, затвердження угоди, передбачені ст.ст. 473 та 474 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 475 КПК України суд переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст. 296 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосування вогнепальної зброї.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому.

З урахуванням поведінки ОСОБА_4 під час судового розгляду (явка в судове засідання) та призначеного покарання, суд вважає за можливе запобіжний захід не обирати.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 468-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 від 19.07.2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 згідно угоди про визнання винуватості у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана підозрюваним , його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1