Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2542/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 повторно звернувся із скаргою до Подільського районного суду м. Києва на бездіяльність слідчого.
В своїй скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати керівника СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві внести до ЄРДР відомості за його зверненням від 17.02.2019 р. про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 289, 296 КК України, та розпочати досудове розслідування, розгляд скарги проводити у його відсутність.
Посадові особи Подільського УП ГУНП у м. Києві, будучи повідомленими про час і місце розгляду скарги у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явились. На підставі ч. 3 ст. 303 КПК України їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Положенням статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314 - 316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені п. 5 та 6 ч. 1 цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. .
Згідно із ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно скарги ОСОБА_3 , останній зазначає, що 17.02.2019 р. він на електронну адресу
ІНФОРМАЦІЯ_1 начальнику СВ Подільського УП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 надіслав заяву про вчинення злочинів.
Обов`язок посадової особи внести відомості до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення виникає в разі надходження такої заяви саме до цього органу.
Між тим, скаржником не підтверджено слідчому судді той факт, що його заяву про вчинення кримінального правопорушення було отримано Подільським УП ГУНП у м. Києві. Тим самим не підтверджено, що органом досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржує заявник, отримано його заяву про злочин.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Скаржник ОСОБА_3 надіслав до суду аналогічну за змістом та вимогами скаргу, на бездіяльність слідчого, з тих самих підстав, що і викладені в попередніх скаргах на бездіяльність слідчого слідчого від 22.02.2019 р., яка зареєстрована судом 25.02.2019 р. за вхідним номером 8401/19-вх., та від 24.02.2019 р., яка зареєстрована судом 25.02.2019 р. за вхідним номером 8403/19-вх.
Незважаючи на це, скаржник знову звертається до суду з аналогічною скаргою втретє, та подає три однакові скарги на бездіяльність слідчого, які аналогічні за своїм змістом, що може свідчити про зловживання правами.
Слідчим суддею, за результатом розгляду попередної аналогічної скарги 25.02.2019 р. прийнято рішення про відмову в її задоволенні.
Встановивши, що всі доводи, викладені у скарзі, вже фактично були предметом судового дослідження, з огляду на вимоги розумності й справедливості, загальні засади кримінального провадження, що закріплені у ст. 7 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, положень ч. 6 ст. 9 КПК України, ч. 4 ст. 304 КПК України, з метою запобігання зловживанню скаржником своїм правом, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303, ч.4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити;
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1