Справа № 464/4260/18
пр.№ 1-кп/464/163/19
У Х В А Л А

13 лютого 2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

в провадженні Сихівського районного суду м.Львова знаходиться вищезгадане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , обгрунтовуючи тим, що строк закінчується 19.02.2019, на даний час не відпали жодні з підстав, які були на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відповідно існуючі ризики, наявність яких встановлено судом, не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч.1,3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути зазначене питання.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що з дня надходження до суду обвинувального акта судове провадження не завершене, свідки та потерпілі не допитані, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, його вік, неодруженого, непрацюючого, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, тяжкість покарання, яке хоча і не є самостійною підставою для продовження утримання обвинуваченого під вартою, проте, на думку суду, вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, можливість впливати на свідків та потерпілих, що може призвести до перешкоджання встановленню об`єктивної істини у процесі.

Оскільки ризики, які враховувались судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не відпали, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Державній установі «Львівська установа виконання покарання №19» - строк тримання під вартою до 13 квітня 2019 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1