Справа № 521/3907/19
Номер провадження:1-в/521/564/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Одеси клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гедеримово, Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, до засудження офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.07.1997 р. Котовським м/с Одеської обл. за ст.140 ч2, 81ч3, 208, 86- 1, 44, 42 КК України, - 5р. п/в. Звільнений 14.09.1998р. за Указом Президента України "Про амністію" від 24.07.1998р.
- 05.12.2006 р. Красноокнянським р/с Одеської обл. за ст.185 ч 3, 186 ч 2, 70 КК України - 4р. п/в. Не звільнявся, притягнутий за іншою справою.
- 06.04.2009 р. Красноокнянським р/с Одеської обл. за ст.185 ч 3,70 ч 4 КК України - 4р. п/в. Звільнений 14.08.2009р. УДЗ на 11м.25дн.
- 27.12.2010 р. Приморським р/с м. Одеси за ст.185 ч3, 71 КК України -4 р.1м. п/в. Звільнений 02.09.2014р. після відбуття строку покарання.
- 24.02.2017р. Малиновським р/с м. Одеси за ст.186 ч 2, 72 ч 5 КК України 4 р. 2 м. п/в. Не звільнявся,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «ОВК №14» - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся засуджений ОСОБА_3 з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ДУ «ОВК №14» та засуджений у судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі, просили задовольнити.

Вислухавши думку засудженого, прокурора, представника установи, дослідивши заявлене клопотання, матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого відбуває засуджений покарання вправі вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_3 засуджений 31.10.2017 року вироком Татарбунарського районного суду Одеської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту на підставі ст. 70 КК України, до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 27.12.2016 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні відбування покарання.

Початок строку відбування покарання - 27.12.2016 р., кінець строку покарання - 04.07.2020 р.
До Одеської виправної колонії (№14) ОСОБА_3 прибув 29.09.2017 р. з Одеської установи виконання покарань (№21). За весь період перебування в установі виконання покарань, відповідно до основних вимог ст.102 КВК України, мав порушення встановленого порядку виконання та відбування покарання, відповідно до ч.14 ст.134 КВК України визнається таким, що не має стягнень. До засудженого застосовувалися заходи заохочення у відповідності з порядком, встановленим ст.131 КВК України. Суворо дотримується правил техніки безпеки і безпеки праці, залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, залучається до суспільно корисної праці за загальним правилом (ст. 118 КВК України).
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обовязків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інш.

Таким чином сумлінна поведінка та ставленні до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому суд враховує дані про поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання та те що до засуджений раніше вже звільнявся умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив і знову вчиняв злочини.

Відповідно до п.1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Засуджений не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: