Провадження №1-кс/760/3199/19
Справа №760/5116/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_5 , детектива ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0001254 від 16.05.2016, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва перебувають матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , де він просив:

визнати бездіяльність детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001254 від 16.05.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 5, ст. 209 ч. 3, ст. 366 ч. 1, ст. 364 ч. 2 КК України, що полягала у неврученні ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч. 5, ст. 191 ч. 5, ст. 209 ч. 3 КК України, складеного 31.10.2018, у спосіб, передбачений Главою 6 у ст. 111 та Главою 11 у статтях 135 та 136 КПК України, - протиправною.

зобов`язати детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 вчинити процесуальні дії, які він зобов`язаний вчинити згідно приписів Глави 6 у ст. 111 та Глави 11 у статтях 135 та 136 Кримінального процесуального кодексу України.

Скарга обґрунтована тим, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001254 від 16.05.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 5, ст. 209 ч. 3, ст. 366 ч. 1, ст. 364 ч. 2 КК України.

В скарзі зазначено, що детектив Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 у процесуальних документах вказує на те, що ОСОБА_5 06.11.2018 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 31.10.2018, у спосіб, передбачений Главою 6 КПК України, оскільки остання у вказаний період часу була відсутня за місцем проживання та реєстрації. Зокрема, вказані твердження детектива знайшли своє відображення у клопотанні про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави від 05.02.2019.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що такі твердження детектива є таки, що не відповідають дійсності, оскільки насправді повідомлення про підозру, датоване 31.10.2018, вручено ОСОБА_5 лише 05 лютого 2019 року о 10 годині 30 хвилин, що підтверджується зазначеним у тексті самого повідомлення про підозру.

Таким чином, адвокат ОСОБА_3 вважає протиправною бездіяльність детектива у не нездійсненні дій, передбачених ст.ст. 278, 111, 135, 136 та просить слідчого суддя зобов`язати детектива їх здійснити.

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_5 , обставини викладені в скарзі підтримали, просили її задовольнити.

Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що оскільки з 23.10.2018 ОСОБА_5 була відсутня за місцем проживання та реєстрації, а в період з 31.10.2018 по 06.11.2018 її місцезнаходження не було встановлено, 06.11.2018 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, у спосіб, передбачений главою 6 КПК України «Повідомлення». Даний факт підтверджується наявністю відповідного рукописного пояснювального тексту, підпису та печатки голови квартирного комітету № 25 м. Кропивницького про отримання цього повідомлення про підозру.

Детектив також зазначив, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та відповідність способу вручення вимогам КПК України цього повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України саме 06.11.2018, неодноразово перевірено та підтверджено ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від 08.02.2019 у справі № 760/3453/19 та ухвалою Київського апеляційного суду від 23.01.2019 у справі № 11-сс/824/434/2019.

Заслухавши пояснення адвокатів та детектива, дослідивши матеріали скарги, та документи додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001254 від 16.05.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 5, ст. 209 ч. 3, ст. 366 ч. 1, ст. 364 ч. 2 КК України.

Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст.8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу.

Наведене положення ст.19 Основного Закону є закріпленням такої вимоги принципу правової визначеності, а, відповідно, і верховенства права, як спеціально-дозвільний тип правового регулювання діяльності органів державної влади. При цьому, вчинення державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2018 детективом Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

З наданих детективом документів, зокрема з повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України від 31.10.2018 вбачається, що на ньому наявний рукописний пояснювальний текст, підпис та печатка голови квартирного комітету № 25 м. Кропивницького про отримання цього повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Так, вручення повідомлення про підозру можливе за правилами, передбаченими Главою 11 КПК України, зокрема в ч. 2 ст. 135 КПК України зазначено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Виходячи з викладених норм КПК України, слідчий суддя вважає, що слідчим органом виконано вимоги щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Разом з цим, з доданого до скарги повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України від 31.10.2018 вбачається, що 05.02.2019 о 10:30 год. ОСОБА_5 отримала зазначене повідомлення, про що зробила відповідний запис та поставила підпис.

В судовому засіданні стороною захисту не заперечувалося отримання 05.02.2019 ОСОБА_5 вказаного повідомлення про підозру у відповідності до норм КПК України та не заперечувалося набуття останньою статусу підозрюваної.

При цьому, в прохальній частині скарги від 19.02.2019 адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , оскаржується бездіяльність детектива ОСОБА_6 щодо неналежного вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч. 5, ст. 191 ч. 5, ст. 209 ч. 3 КК України, при цьому скаржник не конкретизується яке саме вручення повідомлення було здійснено не у спосіб, передбачений Главою 6 у ст. 111 та Главою 11 у статтях 135 та 136 КПК України.

З огляду на вище викладене, оскільки скаржником не конкретизовано вимоги щодо дати отримання повідомлення про підозру, яка оскаржується, слідчий суддя позбавлений можливості оцінити відповідність дій та бездіяльності детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 вимогам КПК України.

Частиною першою ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом..

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Згідно з ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , оскільки слідчий суддя позбавлений можливості виходити за межі питань, визначених скаржником та повноважень, наданих йому нормами КПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 2, 22, 26, 94, 135, 276, 278 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0001254 від 16.05.2016.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1