Справа №522/4196/15-к
Провадження по справі №1-кп/522/136/19
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 січня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002415 від 30.03.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Одеси, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005457 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що обвинувачений переховується від суду та оголошений у міжнародний розшук відповідно до наданих відомостей Сектору Інтерполу та Європолу, а також вказав про наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу вказується, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, проте переховувався від суду у зв`язку з чим, перебував у розшуку, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора через його необґрунтованість.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора та застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з листа 50/1941 від 09.08.2017 року Сектору Інтерполу та Європолу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до повідомлення НЦБ Інтерполу в РФ 10.04.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений Московським міським судов м.Чебозсари до покарання у вигляді 2 роки 6 місяців позбавлення волі та відубває покарання у фку вк 1 УФСВП по Чуваській області.

Згідно роз`яснень Департаменту Інтерполу та Європолу НПУ відповідно до ст.84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80 сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку, передбаченому чинним законодавством, двосторонніми та багатосторонніми договорами.

На 90-й сесії (27.02-03.03.2017 року) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст.83.2 (b, іі) Правил Організації.

У зв`язку з чим, з метою внесення Департаментом Інтерполу та Європолу до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про зміну статусу ОСОБА_3 з «встановлення місцезнаходження» на «арешт з метою екстрадиції» необхідно надати на їхню адресу погодження щодо видачі (екстрадиції) ОСОБА_3 з відповідним центральним органом України при здійсненні міжнародного співробітництва під час кримінального провадження, а також засвідчену копію чинної ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу.

За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити питання про обрання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності, в порядку ст.193 ч.2 КПК України, для подальшого вирішення питання про екстрадицію особи.

Що стосується наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, то суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, передбачених ст.ст.190, 358 КК України, крім того підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 КК України та йог обуло оголошено у розшук, а тому наявні ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання, оскільки останній тривалий час перебує у розшуку, в тому числі міжнародному, а також може вчинити інші злочини.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, які вказують на те, що ухвалою від 14.03.2018 року Приморським районним судом м.Одеси було оголошено у розшук, а також, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі обвинувачений може продовжити злочинну діяльність та ухилитися від суду, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, найтяжче з яких карається позбавленням волі на строк до 3 років, обвинувачений перебуває у шлюбі, має на неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та реєстрації, проте з 2015 року перебуває у розшуку, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 КК України, відповідно до наданої інформації з НЦБ Інтерполу засуджений на території Російської Федерації за вчинення умисного злочину та відбуває покарання за ним, а тому суд вважає, що доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тобто, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, поданого до суду відносно обвинуваченого ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу, що дає підстави для задоволення даного клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання ОСОБА_3 не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити ОСОБА_3 до Приморського районного суду м.Одеси, для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177,183,193,194 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заочно застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для розгляду клопотання в суді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України у разі затримання особи, не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

15.01.2019