Провадження № 1-кп/592/28/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0001946, відомості за яким 13.06.2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який є студентом 3 курсу групи ІТдн-61С Сумського державного університету, який має незакінчену вищу освіту, неодруженого, який є інвалідом з дитинства 2 групи безстроково, громадянина України, українця, раніше не судимого, невійськовозобов`язаного, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника: адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

На початку червня 2018 року ОСОБА_4 вирішив зайнятися незаконним придбанням, зберігання та збутом особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс. У невстановленому місці та час, за обставин, які органу досудового розслідування встановити не вдалося, усвідомлюючи протиправність і незаконність свого діяння, діючи умисно, ОСОБА_4 придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс для подальшого особистого вживання та збуту. Придбану кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та залишив його зберігатися в обраному ним місці, тим самим продовжив незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Згідно постанові про проведення оперативної закупки від 28.05.2018 року для отримання доказів злочинної діяльності та повного викриття схеми, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів на території м. Суми, 12.06.2018 року співробітниками ВКП Сумського ВП ГУНП в Сумській області була проведена оперативна закупка особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс у ОСОБА_4 . 12.06.2018 приблизно о 19 годині 30 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, знаходячись в під`їзді буд. АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність і незаконність свого діяння, за грошову винагороду в сумі 120 грн. , ОСОБА_4 збув ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який знаходився в поліетиленовому пакеті. Згідно висновку експерта № 19/119/7-2/936е від 20.06.2018 року надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 2,075 г. Цим самим ОСОБА_4 незаконно збув ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою 2,075 г. У зв`язку з вчиненням умисних дій, які виразилися у придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 2,075 г, яке мало місце 12.06.2018 року, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних наркотичних засобів. В подальшому, в червні 2018 року ОСОБА_4 вирішив зайнятися незаконним придбанням, зберігання та збутом особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс. У невстановленому місці та час, за обставин, які слідству встановити не вдалося, усвідомлюючи протиправність та незаконність свого діяння, діючи умисно, ОСОБА_4 придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс для подальшого особистого вживання та збуту. Придбану кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та залишив його зберігатися в обраному ним місці, тим самим продовжив незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Згідно постанові про проведення контролю за вчиненням злочину від 22.06.2018 року для отримання доказів злочинної діяльності та повного викриття схеми, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів на території м. Суми, 24.06.2018 року співробітниками ВКП Сумського ВП ГУНП в Сумській області була проведена оперативна закупка особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс у ОСОБА_4 . 24.06.2018 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, знаходячись неподалік буд. АДРЕСА_4 , усвідомлюючи протиправність та незаконність свого діяння, за грошову винагороду у сумі 130 грн. , ОСОБА_4 повторно збув ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який знаходився в поліетиленовому пакеті. Згідно висновку експерта № 19/119/7-2/992е від 27.06.2018 року, надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 1,202 г. Цим самим ОСОБА_4 незаконно збув ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою 1,202 г. У зв`язку з вчиненням умисних дій, які виразилися у придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 1,202 г, яке мало місце 24.06.2018 року, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних наркотичних засобів, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно. Крім того, ОСОБА_4 після вчинення злочину, передбаченого ст. 307 КК України, 08.08.2017 року у невстановленому місці та час незаконно придбав наркотичний засіб канабіс для подальшого особистого вживання, без мети збуту та який переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та залишив його зберігатися в обраному ним місці, тим самим продовжив незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. 25.06.2018 в період часу з 21 години 06 хвилин до 21 години 58 хвилин в ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками поліції було виявлено та вилучено: два поліетиленові пакетики з застібками та поліетиленовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, у подрібненому та висушеному стані. Вилучені речі були направлені на експертне дослідження. Згідно висновку експерта № 19/119/7-2/1071е від 02.08.2018 року, надані на експертне дослідження речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить: з пакета з червоною смугою 6,06 г, з пакета з фіолетовою смугою 1,082 г, з пакету з заплавленим горлом 0,138 г. Загальна маса канабісу, вилученого у ОСОБА_4 , становить 7,27 г. У зв`язку з вчиненням умисних дій, які виразилися у придбанні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 7,27 г, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

26.04.2019 року прокурор Сумської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник адвокат ОСОБА_8 уклали угоду про визнання винуватості. Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, сторони погодились на призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання: - за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; - за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, з покладанням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. Із запропонованими видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8 згодні. Прокурору, захиснику, обвинуваченому було роз`яснено про те, що в результаті укладення угоди про визнання винуватості вони позбавляються права на оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Встановивши особу ОСОБА_4 , суд роз`яснив йому суть обвинувачення, з`ясував, що воно йому зрозуміле, що він визнає себе винним. Після роз`яснення суті обвинувачення ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості під час відкритого судового засідання суд з`ясував у ОСОБА_4 , що той цілком розуміє: - що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; - допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; - наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; - характер обвинувачення; - вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд з`ясував, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розд. ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 468 475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Суд переконався в судовому засіданні шляхом проведення опитування сторін, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд з`ясував у ОСОБА_4 , що він реально зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України. При цьому: - умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; - умови угоди відповідають інтересам суспільства; - умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; - обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не існує; - можливість виконання ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгоджених виду та міри покарання.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином: - має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.06.1998 року до теперішнього часу (а. с. 1, 12, 69) ; - має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 1, 12, 69) ; - являється інвалідом з дитинства 2 групи безстроково (а. с. 1) ; - являється студентом 3 курсу групи ІТдн-61С Сумського державного університету (а. с. 1) ; - згідно довідці диспансерного відділення комунального закладу Сумської обласної ради Обласний наркологічний диспансер № 1038Н/01-10 від 25.08.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку не перебуває (а. с. 70) ; - згідно довідці диспансерного відділення обласного комунального закладу Сумський обласний наркологічний диспансер № 996П/01-11 від 30.08.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ознак психічного розладу не виявляє, звернення з приводу надання психіатричної допомоги в закладі відсутні, на диспансерному обліку не перебуває (а. с. 71) ; - раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався (а. с. 72) ; - проживає разом з батьками: мати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інвалід 2 групи за загальним захворюванням, безстроково (а. с. 1, 73) ; - задовільно характеризується за місцем проживання (а. с. 73) .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (складні взаємовідносини в сім`ї, пережита душевна травма у зв`язку з невиліковною прогресуючою хворобою непрацездатного батька, відсутність постійного, стабільного заробітку, негативні життєві умови, вкрай складне матеріальне становище через мінімальний розмір пенсії, безробіття) ; - вчинення винним злочину вперше (а с. 72) ; - молодий вік винного у вчиненні злочину (а с. 69) ; - хворобливий стан винного у вчиненні злочину (наявність 2 групи інвалідності) ; - повне визнання винним своєї вини у вчиненні злочину; - відсутність тяжких наслідків та потерпілих від вчиненого злочину (а. с. 4) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обґрунтовується тим, що поєднання несприятливих для особи обставин фізичного, матеріального або морального характеру, що негативно впливають на основні умови її життя, заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки, послаблюють волю особи, знижують її опірність негативним умовам, підсилюють роль ситуативних моментів. Впливаючи на свідомість особи, ці негативні чинники визначають вибір лінії поведінки людини. Визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання, пояснюється тим, що особа знаходиться під виливом відповідних негативних зовнішніх чинників (тяжких особистих, сімейних чи інших обставин) , які здійснюють тиск на свідомість та волю особи, обмежуючи свободу вибору варіанту поведінки, та схиляють до вчинення суспільно небезпечного діяння. Крім того, наявність цієї обставини свідчить, як правило, про випадковість злочину, про відсутність у винного антисоціальних установок. КК України не розкриває змісту цієї обставини, яка пом`якшує покарання. Визнання тих чи інших чинників тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами здійснюється судом. Встановити вичерпний перелік їх у законі неможливо. Юридична теорія та судова практика тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами визнає: тяжку хворобу винного, його рідних, близьких або інших осіб; складні взаємовідносини в сім`ї; пережиту душевну травму; стихійне лихо, гострий конфлікт в сім`ї, на роботі; відсутність заробітку; неможливість утримувати сім`ю; негативні життєві умови; складне матеріальне становище; безробіття; несприятливі житлові умови. Збіг цих обставин здійснює вплив на формування мотивів вчинення злочину, послаблює волю особи та обумовлює вибір злочинної поведінки. Особа вчиняє злочин з метою усунення або послаблення впливу тяжких обставин, їх негативних наслідків, або в результаті того, що вплив цих обставин на психіку особи послабив її вольовий контроль, знизив її увагу, обережність, здатність керувати своїми діями. Навіть одна, але тяжка обставина може вплинути на психіку особи, послабити волю, знизити її опірність ситуації, що згідно з морально-етичними нормами суспільства викликає поблажливе ставлення до особи, яка вчинила злочин. Таким чином, враховуючи те, що певні тяжкі обставини (обставина) виступають домінантою у мотивації злочинної поведінки особи, і вона вчиняє злочин для того, щоб уникнути подальшого негативного впливу цих обставин (обставини) , або внаслідок того, що вплив цих обставин (обставини) на психіку особи знизив її здатність керувати своїми діями, вчинення злочину під впливом тяжкої особистої, сімейної чи іншої обставини (обставин) є підставою для поблажливого ставлення до особи, яка вчинила злочин, з боку суду та визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винним злочину вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного межує з віком неповнолітнього, що може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, хворобливий стан винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою і легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні злочину. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в абз 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, відсутність тяжких наслідків та потерпілих від вчиненого злочину може свідчити про відсутність у винного мети заподіяння своїми злочинними діями шкідливих наслідків, а, отже, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Із змісту абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року вбачається, що, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, інвалідам і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Вислухавши думку прокурора щодо наведеного, думку обвинуваченого та його захисника щодо можливості затвердження угоди, що розглядається, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_4 пред`явлений не був (а. с. 4) .

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а. с. 7, 8, 10, 11, 13, 66) .

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.07.2018 року по справі № 592/7808/18, провадження № 1-кс/592/4007/18, яка набрала законної сили 10.07.2018 року, слід скасувати (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75060688) (а. с. 66) .

При цьому речові докази, а саме: - спецпакунки: № 3859243 з наркотичним засобом канабіс, вагою 2,075 г; № 3859282 з наркотичним засобом канабіс, вагою 1,202 г; № 3859354 з наркотичним засобом канабіс, вагою 7,27 г та пристрій для куріння, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21, слід знищити; - мобільний телефон Microsoft , чорного кольору, сім-картку мобільного оператора Vodafone , які були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21, слід повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_4 , оскільки це можливо без шкоди для кримінального провадження; - грошові купюри номіналом 50 гривень серії ТД № 4951850, номіналом 200 гривень серії УД № 9807201, які були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21, а в подальшому до банківської установи, слід конфіскувати, тобто примусово безоплатно вилучити у власність держави.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Із змісту п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України вбачається, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Дана стаття встановлює перелік витрат, які входять до складу процесуальних витрат. Процесуальними витратами є витрати, які здійснюють учасники кримінального провадження (п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України) у зв`язку з їх участю у кримінальному провадженні. Перелік витрат, який міститься в ст. 118 КПК України, є вичерпним. Інші види витрат не належать до складу процесуальних і відповідно не підлягають компенсації (ст. 124 КПК України) .

Згідно ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого) , за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. Якщо оплату процесуальних витрат відстрочено або розстрочено до ухвалення судового рішення, витрати розподіляються відповідно до судового рішення. У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо розподілу і порядку сплати процесуальних витрат вирішується у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України) відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України Про реалізацію окремих положень КПК України № 1104 від 19.11.2012 року. Разом з тим, за наявності обставин, зазначених в ч. 1 ст. 119 КПК України, суд за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого чи потерпілого має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. Ця ухвала суду може стосуватися виключно витрат, зазначених в ст. 118 КПК України. Поняття майнового стану, вживане в ч. 1 ст. 119 КПК України, в контексті вирішення питання про зменшення розміру процесуальних витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення процесуальних витрат слід тлумачити максимально широко, враховуючи, зокрема, наявність у відповідної особи на утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, інших непрацездатних родичів чи членів сім`ї, інвалідність особи, розмір пенсії по інвалідності тощо. Також суд при вирішенні питань, зазначених в ст. 119 КПК України, має зважити на сукупний дохід сім`ї, кількість працюючих в ній тощо.

У відповідності до ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Отже, згідно ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат за допомогою вироку суду або ухвали. Зважаючи на зміст ст. ст. 119, 126 КПК України, можливо дійти висновку про те, що вирішення питань щодо процесуальних витрат може здійснюватися як шляхом постановлення ухвали, якою закінчується кримінальне провадження (наприклад, ухвала щодо застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності) , так і в ухвалі, яка виноситься в ході судового розгляду (зокрема, при вирішенні питання про зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати процесуальних витрат на визначений строк, в тому числі до ухвалення судового рішення (ст. 119 КПК України) ) . При цьому суд має чітко і конкретно визначити, на кого покладаються ці витрати, в якому розмірі і які саме витрати, порядок їх сплати (якщо їх було відстрочено чи розстрочено) . Якщо ці питання вирішуються під час ухвалення вироку, вони повинні бути викладені в його резолютивній частині (ст. 374 КПК України) .

Із змісту абз. 6 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України вбачається, що у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення щодо процесуальних витрат.

Таким чином, враховуючи вкрай скрутний майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне звільнити його від оплати процесуальних витрат повністю, а відповідні витрати, а саме: документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/7-2/936е від 20.06.2018 року, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 715,00 грн. , згідно довідці № 19/119/7-2/992е від 27.06.2018 року, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 715,00 грн. , згідно довідці № 19/119/7-2/1071е від 02.08.2018 року, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 858,00 грн. , слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а. с. 4 10, 13, 67, 68) .

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний 27.06.2018 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/7810/18, провадження № 1-кс/592/4008/18 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , яка набрала законної сили 03.07.2018 року, у відповідності до положень ч. 6 ст. 181 КПК України, слід вважати скасованим, оскільки строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом закінчився 25.08.2018 року включно (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74999592) (а. с. 7, 11, 13) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369 371, 373 376, 394, 468 470, 472 476 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50, 51, 63, 65 67, 69, 69-1, 74 76, 78, 307, 309 КК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.04.2019 року між прокурором Сумської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_8 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.07.2018 року по справі № 592/7808/18, провадження № 1-кс/592/4007/18, яка набрала законної сили 10.07.2018 року, скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

- спецпакунки: № 3859243 з наркотичним засобом канабіс, вагою 2,075 г; № 3859282 з наркотичним засобом канабіс, вагою 1,202 г; № 3859354 з наркотичним засобом канабіс, вагою 7,27 г та пристрій для куріння, які були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21, знищити;

- мобільний телефон Microsoft чорного кольору, сім-картку мобільного оператора Vodafone , які були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21, повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_4 , оскільки це можливо без шкоди для кримінального провадження;

- грошові купюри номіналом 50 гривень серії ТД № 4951850, номіналом 200 гривень серії УД № 9807201, які були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21, а в подальшому до банківської установи, конфіскувати, тобто примусово безоплатно вилучити у власність держави.

Звільнити ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат повністю, а відповідні витрати, а саме: документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/7-2/936е від 20.06.2018 року, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 715,00 грн. , згідно довідці № 19/119/7-2/992е від 27.06.2018 року, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 715,00 грн. , згідно довідці № 19/119/7-2/1071е від 02.08.2018 року, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 858,00 грн. , компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний 27.06.2018 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/7810/18, провадження № 1-кс/592/4008/18 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , яка набрала законної сили 03.07.2018 року, у відповідності до положень ч. 6 ст. 181 КПК України, вважати скасованим, оскільки строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом закінчився 25.08.2018 року включно.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1