Справа № 738/166/19
№ провадження 1-в/738/29/2019
УХВАЛА

іменем України

20 лютого 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

захиcників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника установи виконання покарань: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивує тим, що він відбуває покарання за вироком Колегії суддів Апеляційного суду Харківської області від 19.01.2011 року у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна що є його власністю. За ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15.02.2016 року зараховано в строк покарання час перебування під вартою з 13.03.2010 року по 14.11.2011 року, всього 1 рік 8 місяців 19 днів згідно ч. 5 ст. 72 КК України. В своєму клопотанні зазначає, що на даний час він відбув частини призначеного покарання. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою та належним ставленням до праці він довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні позитивно охарактеризував засудженого ОСОБА_5 , проте з урахуванням рішення комісії по пільгам установив заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про задоволення клопотання засудженого.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, але відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого та захисників, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Колегії суддів Апеляційного суду Харківської області від 19.01.2011 року засуджений за ч. 4 ст. 187, п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна що є його власністю.

Строк відбування покарання обчислюється з 13.03.2010 року.

На час розгляду клопотання засуджений відбув частини призначеного судом покарання.

Суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений з 26.03.2010 року перебуває в місцях позбавлення волі. За час перебування в СІЗО м. Харкова режим утримування не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав. До суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.

Відбуваючи покарання в ДУ «Менська ВК №91» з 08.02.2012 року по теперішній час засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе наступним чином: допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, мав три стягнення, які на даний час погашені в встановленому законом порядку, розпорядок дня виконував. На оперативно-профілактичних обліках засуджений не перебуває. З 10.05.2012 року по 12.12.2015 року був працевлаштований пекарем в їдальні установи, за власним бажанням без оплати праці. До виконання своїх обов`язків відносився сумлінно та старанно. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав п`ять заохочень. З 10.01.2016 року, наказом №5 працював робітником швейної дільниці, до роботи відносився сумлінно та старанно, має заохочення. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні роботи. Доручене майно установи використовував тільки за призначенням. 15.03.2017 року переведений до ДСР, в порядку ст.ст. 100, 101 КВК України, де засуджений характеризується наступним чином: допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, за що отримав два стягнення застосованих правами начальника установи, які на даний час погашені, більше порушень не допускає. Згідно поданої ним письмової заяви з 20.04.2017 року по 01.08.2017 року виконував обов`язки робітника по догляду за вівцями підсобного господарства установи, за власним бажанням без оплати праці. До виконання обов`язків відносився добросовісно. На даний час з 01.08.2017 року виконує обов`язки конюха підсобного господарства установи, за власним бажанням без оплати праці. До виконання покладених обов`язків відноситься сумлінно та старанно, за що був двічі заохочений правами начальника відділення. Приймає участь у заходах виховного та культурно масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них правильно. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт».

Рішенням комісії при МВК №91 з питань застосування пільг до засуджених установи згідно зі ст. 81 КК України від 17 січня 2019 року засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні до нього ст. 81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення.

На засіданні спостережної комісії Менської районної державної адміністрації 23 січня 2019 року було розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо можливості застосування до нього пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та прийнято постанову № 9 (протокол № 3 від 23 січня 2019 року) про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_5 такої пільги.

Проте, приймаючи вищевказані рішення комісія установи виконання покарань та спостережна комісія райдержадміністрації про передчасність застосування щодо засудженого ОСОБА_5 пільги, ніяким чином не мотивували своїх рішень.

На час звернення засудженого до суду з клопотанням ОСОБА_5 відбув відповідну частину строку призначеного судом покарання та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання, а тому клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2011 року звільнити умовно - достроково від відбування основного покарання на не відбутий строк покарання 03 (три) роки 04 (чотири) місяці 14 (чотирнадцять) днів позбавлення волі.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1