ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1960/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000111 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне Бориспільського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , обіймаючого посаду далекомірника-оператора протитанкової артилерійської батареї НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «солдат», на посаді далекомірника-оператора протитанкової артилерійської батареї ВОС626067, з 29.08.2014 року по 14.08.2017 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без наказу та дозволу відповідних командирів, будучи придатним до проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини та місця служби, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, чим вчинив самовільне залишення військової частини, доки 07.11.2018 року добровільно, з власної ініціативи, не прибув до військової прокуратури Дарницького гарнізону та не заявив про себе.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених у мотивувальній частині вироку, він, 21.03.2014 року, будучи призваний на військову службу під час мобілізації, 29.08.2014 року залишив територію військової частини, і поїхав додому. Пояснив, що його мати тяжко захворіла і він вимушений був повернутись додому та працювати, щоби заробити гроші на лікування. В подальшому, коли мати стала почуватися краще, він, розуміючи помилковість свого вчинку, 07.11.2018 року звернувся до військової прокуратури Дарницького гарнізону та заявив про себе. Вказав, що дійсно не повідомив командування про необхідність залишення військової частини.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у тому, що він самовільно залишив військову частину тривалістю понад один місяць, будучи особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 407 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який негативних характеристик з місця проживання немає, на спеціальних обліках не перебуває, раніше ні в чому осудному помічений не був.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, з огляду на особу винного, наявності по справі трьох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги вік ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку в мінімальних межах та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку один рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя