Провадження № 11-кп/4806/420/19
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

17.01.2019 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подала прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 (далі прокурор),

В С Т А Н О В И В :

вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 грудня 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, від відбування якого його звільнено на підставі ст. 75 КК України з установленням іспитового строку 2 роки та покладенням передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків.
Згідно вироку, ОСОБА_3 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що стороною обвинувачення ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Стверджує, що 04.10.2018 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001282 була оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до Ужгородського міськрайонного суду, а 12.10.2017 ОСОБА_3 була оголошена підозра у кримінальному провадженні № 0001377 за ч. 2 ст. 185 КК України та 13.10.2017 до Ужгородського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт. Зазначає, що, визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України злочину, судом першої інстанції не враховані вимоги ст. 33 КК України, а також вимоги передбачені п. п. 7,9 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності». Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, від відбування якого звільнити на підставі ст. 75 КК України та встановити іспитовий строк 2 роки й покласти на нього передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї норми права.
Так, зазначаючи в апеляційній скарзі про незаконність вироку в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, апелянт у порушення вимог передбачених п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України не подала клопотання (не зазначила в апеляційній скарзі), у якому б указувала на те, які саме докази, що підтверджують наведені нею в апеляційній скарзі доводи (зокрема, про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність), необхідно дослідити апеляційному суду, із зазначенням того, у чому саме полягає неповнота при дослідженні цих доказів місцевим судом, і які саме факти та обставини можуть бути підтверджені в апеляційному суді при дослідженні цих доказів.
Посилаючись на те, що 04.10.2018 ОСОБА_3 оголошена підозри за ч. 1 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0001282, однак, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, і 12.10.2017 йому оголошена підозра за ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0001377, прокурор не зазначила відомостей про час, місце та інші обставини, за яких ОСОБА_3 вчинив передбачене ч. 2 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення, і при цьому, не врахувала, що 12.10.2017 передує 04.10.2018.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
У зв`язку з вищевикладеним, подана прокурором апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. 399 КПК України, суддя
П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 грудня 2018 року, ухвалений у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, залишити без руху.
Встановити апелянту строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу йому буде повернуто.
Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту прокурору ОСОБА_2 ..
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4 Стан