Провадження №1-кс/369/5137/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за № 0004174 від 06 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Вимоги клопотання слідчий обґрунтовував тим, що у провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0004174 від 06 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2018, в період часу з 07 год. 30 хв. по 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на АЗС «АМІК», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, 10, маючи прямий умисел та мету на незаконне заволодіння транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власника транспортного засобу, який залишив його за вищевказаною адресою, разом з ОСОБА_7 , якому він повідомив завідомо неправдиву інформацію щодо наявності у нього дозволу власника на користування зазначеним транспортним засобом, підійшовши до вказаного транспортного засобу та відчинив його.

Після цього, ОСОБА_5 маючи прямий умисел та мету на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч волі власника транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, разом з ОСОБА_7 почали штовхати вказаний транспортний засіб та перемістили його таким чином до автомобільної стоянки магазину «Billa», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 2, де скориставшись ключем від замка запалення, який ОСОБА_5 попередньо викрав у ОСОБА_6 , привів у дію двигун та розпочав рух вищевказаного транспортного засобу, тим самим незаконно заволодів ним.

В подальшому, ОСОБА_5 , самостійно керуючи викраденим транспортним засобом, з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, чим завдав ОСОБА_6 згідно висновку експерта № 12-2/808 від 27.09.2018 значної матеріальної шкоди на суму 118 182 грн. 20 коп., яка перевищую сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

06.07.2017 відомості за вказаним фактом СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004174 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

30 вересня 2018 року, слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного та швидкого його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може:

-переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, та покарання за який становить до 8 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний не є місцевим мешканцем, не встановлено офіційного місця роботи, відповідно не має постійного та законного джерела доходів для існування, та має можливість вільно змінити місце проживання.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, які були очевидцями даної події, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, або використовуючи свої дружні відносини, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи все вищезазначене, щодо ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а саме тримання під вартою.

І лише застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам.

Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а якщо це неможливо у строк, передбачений ч. 2 ст. 211 цього Кодексу, - до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа була затримана.

Тому слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньків, Бориспільського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб. Не визначати щодо підозрюваного ОСОБА_5 розмір застави.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали за клопотанням, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1, 6 ст. 193 КПК України - розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що клопотання про застосування запобіжного заходу належить розглядати лише за участі підозрюваного, при цьому слідчий не прийняв заходів щодо забезпечення явки підозрюваного до суду для розгляду клопотання, тому суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий судя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за № 0004174 від 06 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (пяти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1