Справа № 640/1840/19
н/п 1-кс/640/1769/19
"01" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у січні 2019 року (точна дата не встановлена), усвідомлюючи, що на втягненні у зайняття проституцією інших осіб, можливо швидко і без зайвих зусиль заробити значні грошові кошти, які згодом можна витрачати на власні потреби, розмістила рекламне оголошення у мережі «Інтернет», з метою пошуку дівчат, які начебто будуть працювати масажистками.
Далі, ОСОБА_5 , діючи із корисливих спонукань, бажаючи отримувати доходи від протиправної діяльності, що полягає в утриманні притону розпусти і наданні такого місця для здійснення розпусних дій, з метою облаштування місця призначеного для надання таких послуг, вирішила щодобово винаймати квартиру у м. Харкові, в якій дівчата, під її контролем, будуть надавати сексуальні послуги незнайомим особам чоловічої статі, за що будуть віддавати їй, згідно заздалегідь обумовлених умов, п`ятдесят процентів грошових коштів, які виручені ними за надання послуг сексуального характеру. Таким чином ОСОБА_5 за рекламними оголошеннями знайшла квартиру, яка здавалась у щодобову оренду, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 30.01.2019, приблизно о 14 годині ОСОБА_5 , з метою залучення декількох осіб у зайняття проституцією під своєю опікою, в особистих інтересах, у вищезазначеній квартирі зустрілася з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які раніше дзвонили за рекламним оголошенням щодо працевлаштування на роботу, розміщеним ОСОБА_5 .
При зустрічі ОСОБА_5 розповіла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про можливість великих заробітків при зайнятті проституцією, при цьому пообіцяла забезпечувати їх місцем роботи та харчуванням, за що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у разі надання згоди на пропозицію ОСОБА_5 , повинні віддавати їй п`ятдесят процентів заробітку з кожного клієнта.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи у важкому матеріальному становищі, що обумовлювало їх уразливий стан, розраховуючи на легкість і доступність отримання заробітку шляхом заняття проституцією, були змушені погодитись на пропозицію ОСОБА_5 і 30.01.2019, у квартирі АДРЕСА_2 , під контролем ОСОБА_5 надали платні сексуальні послуги незнайомому чоловіку на ім`я ОСОБА_8 за матеріальну винагороду у сумі 2000 гривень, з яких половину забрала ОСОБА_5 ..
Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_5 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а саме: втягнення особи у заняття проституцією, з використанням уразливого стану цієї особи, вчиненому щодо кількох осіб.
Крім того, у січні 2019 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_5 діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою наживи, у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , який не був обізнаний про її злочинні наміри, створила місце розпусти, при безпосередньому утриманні якого, підшукувала осіб жіночої статі, які внаслідок виниклих особистих та сімейних обставин перебували в уразливому стані, викликаному їх тяжким матеріальним становищем та втягувала їх в заняття проституцією, забезпечуючи систематичне надання ними сексуальних послуг у приміщенні вказаної квартири; забезпечувала осіб жіночої статі втягнутих нею в заняття проституцією засобами гігієни, необхідними для надання сексуальних послуг; контролювала підтримання приміщення квартири у чистому стані; вела облік кількості клієнтів та часу протягом якого надавалися сексуальні послуги, встановлюючи розмір платні за надання сексуальних послуг, види сексуальних послуг які надавалися, правила поведінки з клієнтами; розміщувала оголошення в мережі Інтернет; отримувала кошти виручені від надання сексуальних послуг, розподіляючи їх між собою та особами жіночої статі.
Так у періоду часу з 22.01.2019 до 30 січня 2019 року, а саме до моменту припинення протиправної діяльності ОСОБА_5 , останньою за вищевказаною адресою втягнуті у заняття проституцією з використанням уразливого стану ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які надали сексуальні послуги клієнту за матеріальну винагороду, частину якої передали ОСОБА_5 за організацію та утримання діяльності вказаного місця розпусти.
Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, а саме створення та утримання місця розпусти, з метою наживи.
30.01.2019 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , було виявлене та вилучене майно згідно з зазначеним у клопотанні переліком.
31.01.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.
Як зазначено слідчим, вилучені мобільні телефони, блокноти с записами, чек про оплату містять в собі інформацію про злочинну діяльність ОСОБА_5 , презервативи використовувались у злочинній діяльності ОСОБА_5 .
Вилучені грошові кошти купюрами 500 гривень серія СД 4408818, 500 гривень серія СД 4408820, 500 гривень серія СД 4408821, 500 гривень серія СД 4408822, використовувались при проведенні контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту.
Вилучені грошові кошти купюрами 200 гривень серія УЙ 2288899, 200 гривень серія ТБ 8466881 орган досудового розслідування вважає, як отримані ОСОБА_5 у ході її злочинної діяльності.
Вилучення вказаних предметів було метою проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.
Вилучені під час обшуку предмети та грошові кошти, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчим зазначено, що з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, збереження речових доказів, фактичного позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведеного обшуку майно.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Прокурор ОСОБА_10 , що входить до складу групи прокурорів процесуальних керівників у даному кримінальному провадженні, надав суду заяву про розгляд поданого слідчим клопотання без його участі. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_11 надали суду заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт вилученого під час проведення обшуку майна без їх участі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, 31.01.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 30.01.2019 р. під час проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеному у клопотанні майні, що належить останній, яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовим доказом, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 30.01.2019 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: грошові кошти в сумі 2400 гривень купюрами 500 гривень серія СД 4408818, 500 гривень серія СД 4408820, 500 гривень серія СД 4408821, 500 гривень серія СД 4408822, 200 гривень серія УЙ 2288899, 200 гривень серія ТБ 8466881; мобільний телефон HUAWEI model PRA LA1 в корпусі білого кольору з сім картками «Водафон» НОМЕР_1 , «Київстар» НОМЕР_2 ; мобільний телефон Nokia в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_3 , з сім карткою «Київстар» НОМЕР_4 ; чек оплати через термінал, оплата 800 гривень від 29.01.2019 року рахунок одержувача 516875-------29; чорнові записи на клаптику картонного паперу з написом IS 210296, IS 21021996 KS, innasemynina; блокнот з написом JOTTER з чорновими записами; упаковка від стартового пакету «Київстар» з чорновими записами; один використаний презерватив, один цілий презерватив, серветки використані у кількості 3 штуки.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1