ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 662/1748/18
Номер провадження : 11-кп/819/314/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.393 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року квітня місяця 16 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
Захисників : ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції з Новотроїцьким районним судом Херсонської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000345, за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, ОСОБА_11 на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 січня 2019 року щодо: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.393 КК України,
в с т а н о в и л а :
Вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 січня 2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бендери Республіка Молдова, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого визнано невинуватим за ч.2 ст.393 КК України та виправдано за недоведеністю висунутого обвинувачення.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Душанбе, Таджикистан, таджика, громадянина Республіки Таджикистан, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 28.05.2009 року Ленінським районним судом м. Севастополя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 20.94.2011 року умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 3 місяці 28 днів визнано невинуватим за ч.2 ст.393 КК України та виправдано за недоведеністю висунутого обвинувачення.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у виді тримання під вартою скасовано. Вирішено питання щодо речових доказів.
Органами досудового слідства ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що :
- ОСОБА_8 , перебуваючи в умовах ІТТ №6 ГУНП в Херсонській області, розташованого по вул. Банковій,8 в смт. Новотроїцьке Херсонської області, відносно якого 20.06.2018 року відповідно до ухвали Іванівського районного суду Херсонської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, за попередньою змовою з підозрюваним ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, відносно якого на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2018 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, умисно, без належного дозволу, з особистих спонукань, без будь-яких поважних причин, таємно, маючи злочинний умисел, спрямований на втечу з-під варти, у період часу з 21.00 години 25.06.2018 року до 02.00 години 26.06.2018 року знаходячись на території прогулянкового двору ІТТ №6 ГУНП в Херсонській області, заздалегідь підготувавши полотно для ножівки по металу, за допомогою якої пошкодив металеві грати на стелі прогулянкового двору охоронюваного приміщення ІТТ №6 ГУНП в Херсонській області та шляхом відгину зазначених металевих грат, залишаючись непоміченим для охорони, здійснив втечу з місця позбавлення волі, самовільно залишивши місце тримання під вартою у зв`язку з обраним у відношенні нього запобіжним заходом, та зник у невідомому напрямку.
- ОСОБА_7 , перебуваючи в умовах ІТТ №6 ГУНП в Херсонській області, розташованого по вул. Банковій, 8 в смт. Новотроїцьке Херсонської області, на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2018 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_8 , відносно якого 20.06.2018 року, відповідно до ухвали Іванівського районного суду Херсонської області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, умисно, без належного дозволу, з особистих спонукань, без будь-яких поважних причин, таємно, маючи злочинний умисел, спрямований на втечу з-під варти, у період часу з 21.00 години 25.06.2018 року до 02.00 години 26.06.2018 року, знаходячись на території прогулянкового двору ITT №6 ГУНП в Херсонській області, заздалегідь підготувавши полотно для ножівки по металу, за допомогою яких пошкодив металеві грати на стелі прогулянкового двору охоронюваного приміщення ITT №6 ГУНІ1 в Херсонській області та шляхом відгину зазначених металевих грат, залишаючись непоміченим для охорони, здійснив втечу з місця позбавлення волі, самовільно залишивши місце тримання під вартою у зв`язку з обраним у відношенні нього запобіжним заходом, та зник у невідомому напрямку.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій вважає вирок суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що хоча обвинувачені свою вину не визнали, їх вина підтверджується показами допитаних в суді свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так суд, виправдавши ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та не кваліфікувавши дії обвинувачених за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.393 КК України, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню та не призначив покарання, яке передбачено санкцією ч.2 ст.393 КК України, і прийшов до висновку про невинуватість обвинувачених, але при цьому не дотримався вимог кримінального процесуального закону.
В порушення вимог ст.370, ст.374 КПК України, суд у мотивувальній частині вироку не навів категоричних суджень щодо оцінки доказів на предмет їх належності, допустимості та достатності, не зробив аналізу та оцінки доказу, своє рішення належним чином не мотивував, а лише загалом перелічив у мотивувальній частині докази обвинувачення, а саме: показання свідків та письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, суд не дав належної оцінки та не розкрив у вироку показання свідка ОСОБА_12 , лише зазначив, що він надав аналогічні покази ОСОБА_13 , що не відповідає дійсності, адже показання свідка ОСОБА_12 відрізняються від показань ОСОБА_14 .
Також під час судового слідства судом однобічно та поверхнево досліджено покази свідка ОСОБА_15 та не взяті до уваги показання свідка ОСОБА_16 .
Крім того, суд не взяв до уваги протокол огляду місця події та не прийняв до уваги і не надав оцінку письмовим доказам, які досліджувались в судовому засіданні та підтверджують факт здійснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 саме втечі.
Також вважає, що суд, не відобразивши всіх показань свідків обвинувачення, письмових доказів у вироку, що підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, побудував виправдувальний вирок виключно на запереченнях самих обвинувачених проти пред`явленого їм обвинувачення. Вирок суду стосовно останніх не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону та є підставою для скасування судового рішення.

Просить на підставі ч.3 ст.404 КПК України повторно допитати свідків та повторно дослідити письмові докази, вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17.01.2019 відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати. Постановити новий вирок, яким :

визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 393 КК України, а саме : втеча з місця позбавлення волі, вчинена особою, що перебуває в попередньому ув`язненні, за попередньою змовою групою осіб, вчинена з пошкодженням інженерно-технічних засобів охорони, та призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.393 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі, взявши його під варту в залі суду;

визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.393 КК України, а саме : втеча з місця позбавлення волі, вчинена особою, що перебуває в попередньому ув`язненні, за попередньою змовою групою осіб, вчинена з пошкодженням інженерно-технічних засобів охорони, та призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.393 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі, взявши його під варту в залі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляцій, думку прокурора, який підтримав апеляцію, обвинувачених та захисників які не підтримали апеляцію, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях та останнє слово обвинувачених, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п.1 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

Однак, судом першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано не було.

У вироку, суд даючи аналіз об`єктивної сторони ст. 393 КК України вказує, що обвинувачені вчинили втечу, але при цьому вважає, що їх необхідно виправдати.

Суд, дослідивши докази надані стороною обвинувачення, не дав кожному з них оцінку у вироку, вказуючи що обвинуваченні свою вину не визнали, вказав як доведене, що останні зникли з під варти, вчинили втечу невстановленим способом та вдався до вставлення інших обставин вийшовши за межи обвинувачення.

Тобто, суд при винесені вироку, в порушення вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України, не проаналізував кожний з розглянутих у судовому засіданні доказ, не надав їм належної оцінки та при цьому допустив очевидні суперечності у своїх висновках при оцінці зібраних доказів та побудував вирок на припущеннях щодо фактичних обставин події, невинуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні, у зв`язку з чим вирок суду стосовно останніх не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону та є підставою для скасування судового рішення.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення, відповідно до вимог ч.2 ст.393 КК України як втеча з місця позбавлення волі. Відповідно до вимог ст.6,7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» особи, які перебувають у місцях попереднього ув`язнення, мають обов`язки і права, встановлені законодавством для громадян України, з обмеженнями, що передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Основними вимогами режиму в місцях попереднього ув`язнення є ізоляція осіб, взятих під варту, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку, передбаченому статтею 8 цього Закону.

За обвинувальним актом, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 самовільно залишили місце тримання під вартою та вчинили втечу з ІТТ №6, тому в їх діях наявний склад саме злочину, передбаченого ч.2 ст.393 КК України, втеча з місця позбавлення волі або з-під варти вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі або арешту чи перебуває в попередньому ув`язненні, за попередньою змовою групою осію, вчинена з пошкодженням інженерно-технічних засобів охорони.

Крім того, склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК є формальним, і його об`єктивна сторона виражається у втечі, що здійснюється будь-яким способом (але тільки шляхом дій), і являє собою самовільне, тобто незаконне, тимчасове або постійне залишення місця позбавлення волі або тримання під вартою, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, арешту або знаходиться в попередньому ув`язненні. Самовільним визнається залишення, яке здійснено без належного дозволу чи за відсутності законних підстав. Втеча може бути вчинена з виправних установ, з установ для попереднього ув`язнення, з кабінету прокурора, слідчого або особи, яка провадить дізнання, із залу судового засідання, місця проведення слідчих дій, з транспортного засобу для конвоювання, з гауптвахти чи ізолятора тимчасового тримання.

Судом допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Скасовуючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів не входить в обговорення всіх доводів апеляційної скарги прокурора, однак вважає, що вони підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.
Під час нового судового розгляду суду належить дослідити докази у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами КПК України, надати їм належну оцінку та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412,415, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, ОСОБА_11 задовольнити частково.
Вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 січня 2019 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в тому ж суді, але в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили та оскарженню не підлягає.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2