Провадження № 1-кп/127/739/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2018 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 24 травня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002050 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 18.05.2018 року, близько 11:00 год., заздалегідь знаючи, що він відповідно до наказу ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» №ЗП000000050-д000008879 від 03.05.2018 року, відповідно до п. 2 ст. 41 Кодексів законів про працю України, за втрату довіри звільнений з посади менеджера з надання кредитів вищевказаного товариства, перебуваючи поблизу будинку №51, що по проспекту Юності у м. Вінниці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з потерпілою ОСОБА_6 , яка являється клієнтом ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та зловживаючи її довірою, під приводом внесення чергового платежу від її імені до ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» за кредитним договором № 191668 від 29.12.2017 року, заволодів її грошовими коштами потерпілої у сумі 1350 гривень, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що він працював «ІЗІ Кредит» на посаді менеджера з надання кредитів починаючи з 03.05.2017 року по 03.05.2018 року. У зв`язку з виконанням посадових обов`язків він познайомився з ОСОБА_6 , як з клієнтом вказаної кредитної компанії. 18.05.2018 року він зустрівся з потерпілою, біля магазину «Магі-Гранд», що в м. Вінниці по просп. Юності, де потерпіла особисто з банківської картки зняла суму коштів в розмірі 1350 грн., які передала йому для погашення чергового платежу суми за кредитним договором. Так як, в нього були старі квитанції, він виписав потерпілій відповідний платіж. Однак, вказану суму коштів, в рахунок чергового погашення кредиту потерпілої він не здійснив. Натомість, зловживаючи довірою потерпілої, привласнив грошові кошти ОСОБА_6 в розмірі 1350 грн., якими розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений в судовому засіданні додатково суду повідомив, що заподіяну потерпілій суму завданого збитку, в розмірі 1350 грн., він відшкодував в повному обсязі, долучивши до матеріалів провадження відповідну квитанцію.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засідання підтримала цивільний позов в повному обсязі та просила суд його задовольнити.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 23.05.2018 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.05.2018 року. Згідно вказаної заяви вона просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 18.05.2018 року, близько 11 години, перебуваючи на просп. Юності, 51, що в м. Вінниці, під приводом внесення чергового платежу по кредитному договору №191668 від 29.12.2017 року «ІЗІ Кредит», заволодів її кредитними коштами в сумі 1350 грн.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 24.05.2018 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.05.2018 року оригінал кредитного договору № 191668 від 29.12.2017 року на 3 арк. в 1 прим., оригінал графіку платежів за кредитним договором № 191668 від 29.12.2017 року на 1 арк. в 1 прим., та оригінал квитанції АА № 4295872 на 1 арк. в 1 прим., визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002050 які долучено для зберігання до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до наказу (розпорядження) ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» №ЗП000000053-д000008879 від 28.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 з 03.05.2017 року прийнято на роботу на посаду менеджера з надання кредитів.
Згідно наказу (розпорядження) ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» №ЗП000000060-д000008879 від 03.05.2018 року ОСОБА_4 звільнено з посади менеджера з надання кредитів.
Відповідно до квитанції «Укрпошта», №0007 від 13.11.2018 року вбачається, що потерпілій ОСОБА_6 , грошовим переказом перераховано суму коштів в розмірі 1365 грн.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого та інших письмових доказів у справи свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні шахрайства є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий докази у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 1350 грн., зазначивши обставини та місця вчинення вказаного злочину, суму заподіяних збитків, що узгоджується з письмовими доказами у справі.
Суду обвинуваченим повідомлено всі обставини заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та такі показання узгоджуються з заявою потерпілої, якою підтверджено спосіб незаконного заволодіння її майна, суму завданих збитків та часом вчинення злочину 18.05.2018 року
Вказані докази в сукупності є достатнім для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, як вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики МКП «ЖЕК №15», вих. №563 від 12.07.2018 року, вбачається, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання, зі слів мешканців будинку, скарг та нарікань на ОСОБА_4 не надходило. Компрометуючими матеріалами з правоохоронних органів в МКП «ЖЕК №15» на останнього не надходило.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 04.06.2018 року № 2/2678, ОСОБА_4 на психіатричному обліку у вказаному закладі не перебуває.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 30.05.2018 року 1421, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно вимоги про судимість від 12.07.2018 року обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, думки потерпілої щодо міри покарання, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 1350 грн. основного боргу та 3% річних в сумі 11 грн. 20 коп., суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
В той же час, із долученої до матеріалів провадження обвинуваченим ОСОБА_4 квитанції «Укрпошти» №0007 від 13.11.2018 року вбачається, що потерпілій ОСОБА_6 грошовим переказом перераховано суму коштів в розмірі 1365 грн.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зокрема щодо добровільного відшкодування ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 суми завданого збитку, суд приходить до переконання, що у задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 з приводу відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди завданої злочином, слід відмовити.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 190 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
У задоволені цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- оригінал кредитного договору № 191668 від 29.12.2017 року на 3 арк. в 1 прим.; - оригінал графіку платежів за кредитним договором № 191668 від 29.12.2017 року на 1 арк. в 1 прим.; - оригінал квитанції АА № 4295872 на 1 арк. в 1 прим., які долучено для зберігання до матеріалів кримінального провадження №0002050, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: