Справа № 346/5161/18
Провадження № 1-кп/346/185/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия кримінальне провадження за № 0000105 від 16.08.2018р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Садки Заліщицького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, розлученого, судимого Заліщицьким районним судом Тернопільської області 24.04.2014р. за ст. 199 ч.1 КК України із затвердженням угоди про визнання винуватості, із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 1000 грн.штрафу, проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України, -

в с т а н о в и в:

14.02.2017р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 роки.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15.05.2017р. № 85-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи управління військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15.05.2017р. №109 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Обвинуваченому ОСОБА_5 достеменно було відомо про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Однак обвинувачений ОСОБА_5 28.07.2018р. о 09 год. 00 хв., умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, вказаного в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що дійсно 28.07.2018р. о 09 год. 00 хв.умисно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з метою ухилення від військової служби в умовах встановленого особливого періоду, а перебував по місцю свого проживання в с.Садки Заліщицького району Тернопільської області поскільки хворів його батько. Крім того пояснив, що не повідомляв про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини розуміючи про наслідки такого неприбуття. Не бажає повертатися у військову частину та продовжувати військову службу. Просить суворо не карати, щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються його з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика по місцю проживання.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Також, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд зазначає, що відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Відповідно до частини першої ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням положень ч.2 ст. 50, ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому, застосувавши ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за обвинуваченим покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженого.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1