МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000370 від 23.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?16.04.2018 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

?17.10.2018 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 16 червня 2018 року близько 00 години 30 хвилин в с. Приорільське Магдалинівського району Дніпропетровської області, проходячи по АДРЕСА_2 , виявив відсутність господарів вказаного домоволодіння, ту у останнього раптово виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна.

Переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а власників та сусідів домоволодіння немає вдома, скориставшись темним часом доби, ОСОБА_5 переліз через паркан і таким чином потрапив на територію домоволодіння. Пошкодивши одне з вікон вищевказаного будинку, шляхом розбиття скла, проник до приміщення, звідки таємно повторно викрав належну потерпілій ОСОБА_4 чавунну плиту з печі твердого опалення, вартість якої згідно висновку експерта № 11/12.1/769 від 20.09.2018 року становить 383 грн. 33 коп., чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Заволодівши викраденим ОСОБА_5 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, присвоївши майно та розпорядившись ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення не оспорював та пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, вчинив крадіжку чавунної плити з печі твердого опалення з домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 . У вчиненому він щиро розкаявся, повідомив, що став на шлях виправлення та просив суворо його не карати, обіцяв відшкодувати збитки.

Потерпіла ОСОБА_4 , суду пояснила, що 23 червня 2018 року приїхала до свого дачного будинку та виявила крадіжку чавунної плити з печі твердого опалення з її домоволодіння, у зв`язку з чим звернулася із заявою до поліції. Просила призначити покарання обвинуваченому у відповідності до діючого законодавства, цивільний позов заявляти не бажає.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, потерпілої та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_5 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Оцінивши в сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин було вчинене кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч. 1 ст. 1).

Завданням кримінального провадження зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні зазначених злочинів та необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється, раніше судимий за умисні злочини вчинені проти власності, вчинив повторно умисний злочин в період випробування, що свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення.

Обставинами, які пом`якшують покарання і часткового зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора та обвинуваченого, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що її обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 , покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді позбавлення волі реально. Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_5 на момент вчинення злочину був засуджений вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки. Вироком Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області від 17.10.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, призначеним Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області від 16.04.2018 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць, а тому суд призначає обвинуваченому покарання лише із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки скоїв злочин до винесення вироку від 17.10.2018 року.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Судом установлено, що після засудження 16 квітня 2018 року обвинувачений не зробив належних висновків і вчинив повторно умисний злочин в період випробування. Таким чином, наявний ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд, виходячи з вимог п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою запобігання цьому ризику, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової експертизи в сумі 572 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного даним вироком більш суворим покаранням, визначеним вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки один місяць.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і взяти його під варту в залі суду негайно.

Строк покарання обчислювати з 19 листопада 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертних досліджень за експертизу № 11/12.1/769 від 20.09.2018 року в сумі 572 грн. 00 коп.

Місцезнаходження речового доказу не встановлено, а тому питання щодо його долі не вирішується.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1