Справа № 174/241/18
п/с № 1-кп/174/47/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2018 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вільногірськ кримінальне провадження № 0000192 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Долинське П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-08.08.2016 року, П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.186 КК України 2001 року, вид покарання - позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України 2001 року від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Вирок вступив в закону силу 08.09.2016 р.,
у вчиненні злочину, передбаченго ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Саївка П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, неофіційно працює на ПП «Монза», не одруженого, без реєстрації місця проживання, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Повторно, у невстановлений під час досудового слідства час та місці, але не пізніше 18.30 годин 16.05.2017 року, у ОСОБА_5 , разом із раніше знайомим ОСОБА_6 , виник спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих елементів залізничної колії, яка належить Публічному акціонерному товариству «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та знаходяться за адресою: вул. Степова, 1 в м. Вільногірську Дніпропетровської області.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, у невстановленому під час досудового слідства час та місці, але не пізніше 18.30 годин 16.05.2017 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна та 16.05.2017 року, близько 18.30 годин, точний час під час досудового слідства встановити не надалось можливим, пройшли до залізничної колії відкритої промислової площадки транспортно-експедиційного управління (ТЕУ), яка розташована на території філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК», та знаходиться за вищевказаною адресою, де діючи умисно, спільно, за попередньою змовою групою осіб, таємно, з корисливих мотивів, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за розподіленими заздалегідь ролями, ОСОБА_6 став спостерігати навколо, щоб у разі виникнення можливості бути поміченими попередити ОСОБА_5 про необхідність припинити свої злочинні дії, в свою чергу ОСОБА_5 , за допомогою фізичної сили демонтував майно, яке належить ПАТ «ОГХК», а саме: підкладки Д-65 в кількості 11 шт., вартістю з урахуванням зносу за одну 60,11 грн., загальною вартістю 661,26 грн., костилі колінні розміром 16х16х165 в кількості 29 шт., вартістю з урахуванням зносу за один 5,04 грн., загальною вартістю 146,16 грн. В той час як ОСОБА_5 , став складати їх у заздалегідь принесені з собою мішок, сумку та рюкзак, тобто виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, проте свій злочин до кінця не довели, оскільки були затримані на території філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК» працівниками відомчої охорони ПАТ «ОГХК».
ОСОБА_6 , у якого у невстановленому під час досудового слідства час та місці, але не пізніше 18.30 годин 16.05.2017 року, разом із раніше знайомим ОСОБА_5 , виник спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих елементів залізничної колії, яка належить Публічному акціонерному товариству «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та знаходяться за адресою: вул. Степова, 1 в м. Вільногірську Дніпропетровської області.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, у невстановленому під час досудового слідства час та місці, але не пізніше 18.30 годин 16.05.2017 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна та 16.05.2017 року, близько 18.30 годин, точний час під час досудового слідства встановити не надалось можливим, пройшли до залізничної колії відкритої промислової площадки транспортно-експедиційного управління (ТЕУ), яка розташована на території філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК», та знаходиться за вищевказаною адресою, де діючи умисно, спільно, за попередньою змовою групою осіб, таємно, з корисливих мотивів, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за розподіленими заздалегідь ролями, ОСОБА_6 став спостерігати навколо, щоб у разі виникнення можливості бути поміченими попередити ОСОБА_5 про необхідність припинити свої злочинні дії, в свою чергу ОСОБА_5 , за допомогою фізичної сили демонтував майно, яке належить ПАТ «ОГХК», а саме: підкладки Д-65 в кількості 11 шт., вартістю з урахуванням зносу за одну 60,11 грн., загальною вартістю 661,26 грн., костилі колінні розміром 16х16х165 в кількості 29 шт., вартістю з урахуванням зносу за один 5,04 грн., загальною вартістю 146,16 грн. В той час як ОСОБА_5 , став складати їх у заздалегідь принесені з собою мішок, сумку та рюкзак, тобто виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, проте свій злочин до кінця не довели, оскільки були затримані на території філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК» працівниками відомчої охорони ПАТ «ОГХК».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України та обставини зазначені в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 16.05.2017 року, він разом з ОСОБА_6 , діючи узгоджено між собою, скоїли крадіжку металевих прокладок до рейсів в кількості 11 штук та 29 «костилів» до них з залізничної дороги, яка знаходиться на території ВГМК, поклали їх в сумку та попрямували в напрямку дороги, де були зупинені працівниками охорони ВГМК. Металеві вироби викрадали для власних потреб.
Протиправність своїх дій розумів, з кваліфікацією своїх дій та розміром спричиненої шкоди - погоджувався, не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст.349 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України та обставини зазначені в обвинувальному акті визнав повністю, розкаявся та показав, що в 2017 році, йому потрібні були кошти та він разом з ОСОБА_5 , пішли на територію ВГМК, звідки вирішили викрасти прокладки з рейс та «костилі» до них, які належать підприємству. Він стояв та дивився, щоб їх ніхто не помітив, а ОСОБА_5 , складав їх у сумку. Всього викрали приблизно 11 прокладок та приблизно 26-29 «костилів», в подальшому були затримані працівниками охорони підприємства, які викликали поліцію.
Протиправність своїх дій розумів, з кваліфікацією своїх дій та розміром спричиненої шкоди - погоджувався, не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст.349 КПК України.
Представник потерпілого ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - ОСОБА_4 , в судовому засіданні показав, що 16.05.2017 року, перебуваючи на своєму робочому місті, отримав від працівників відомчої охорони інформацію про те, що ними були затримані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при спробі викрасти металеві прокладки та «костилі» до них з залізничних шляхів, які належать ВГМК. Працівники охорони склали акти та викликали працівників поліції, з розміром спричиненої їм шкоди погоджувався та не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція учасників процесу, щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знайшов своє підтвердження в суді.
Дії ОСОБА_5 , вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_6 , вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченими злочин належить до злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає їх щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному кається, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога, психіатра, офтальмолога не перебуває, не офіційно працює на ПП «Монза», не одружений, на утриманні дітей немає.
При призначенні покарання обвинуваченомуОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному кається, раніше судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога, психіатра, офтальмолога не перебуває, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, не одружений, на утриманні дітей немає.
Врахувавши обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 та досудову доповідь на нього, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченогоОСОБА_5 , досудову доповідь на нього, беручи до уваги той факт, що останнійраніше судимий за вчинення умисного злочину, і вчинив новий злочин в період іспитового строку за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2016 року, що свідчить про його схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, не працює і не має легальних джерел доходу та сталих соціальних зв`язків, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, при цьому підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.
ОскількиОСОБА_5 , 08.08.2016 року засуджений П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки і вчинив новий злочин під час іспитового строку, то загальну міру покарання за сукупністю вироків йому слід призначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком до знову призначеного.
Оскільки судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи відсутні, так як вона була безоплатною, то стягненню з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вони не підлягають.
У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі, а саме: підкладки Д-65 в кількості 11 шт. та костилі колійні 16х16х165 у кількості 29 шт. повернути потерпілому ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 371,373-376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винним, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, ОСОБА_6 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Визнати виним, ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до знову призначеного покарання, частково, у вигляді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі, приєднати не відбуту частину покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2016 року і остаточно до відбуття ОСОБА_5 , призначити 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу на призначений строк.
Строк відбування покарання, ОСОБА_5 , обчислювати з дня фактичного приведення вироку до виконання.
Речові докази по справі, а саме: підкладки Д-65 в кількості 11 шт. та костилі колійні 16х16х165 у кількості 29 шт. повернути потерпілому ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1