06.05.2019 Справа № 490/3665/19
н/п 1-кп/490/422/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
06 травня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000052, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Острівка Очаківського району, Миколаївської області, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , повну загальну середню освіту, проходив військову службу за мобілізацією у військовому званні солдат на посаді гранатометника стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
02 вересня 2014 року ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні солдат на посадігранатометника стрілецької роти військової частини П/П НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним в умовах та порядку проходження військової служби, діючи умисно, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, залишив військову частину до 24 квітня 2019 року незаконно перебував за її межами, а саме за своїм місцем проживання АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд та не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю, та пояснив, що 15.05.2014 року призваний до військової служби за мобілізацією. 02.09.2014 року у зв`язку із тим, що його батько важко хворів, він самостійно, без дозволу покинув розташування військової частини та пробув вдома та доглядав хворого батька до 24.04.2019 року. У скоєному каявся просив суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, обвинувачений не оспорює фактичні обставини, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, пояснив в судовому засіданні, що правильно розуміє зміст зазначених обставин та його позиція є добровільною з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції 2001 року), як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинено військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний злочин середньої тяжкості проти порядку несення військової служби, враховуючи період вчинення кримінального правопорушення, його особу, а саме те, що він не працює, перебуває у шлюбі, має неповнолітню дитину, за місцем проходження служби характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідно до довідки №3604 від 15.12.2016р. з Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_4 на обліку не перебуває. Відповідно до довідки №01-1990 від 12.12.2016р. Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_4 на обліку не перебуває.

Обставиною, що помякшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до нижньої межі санкції, встановленої ч.3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та щиро покаявся у вчиненому злочині, самостійно припинив вчинення кримінального правопорушення та з`явився до органу досудового розслідування, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1