ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1380/19 Справа № 190/325/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою відмовлено у задоволені подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія № 122 про умовнодострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він має одне стягнення, яке є погашеним, та одне заохочення, крім того, відповідно до останньої характеристики від 04.02.2019 року він характеризується позитивно.

Що стосується застосування до нього ст.101 КВК України, то він сам відмовився від цієї пільги.

Вказує на те, що він працевлаштований з моменту прибуття до колонії, однак адміністрація установи не може утримувати з його заробітної плати гроші на погашення процесуальних витрат, оскільки відсутній виконавчий лист.

Посилається на те, що зазначене свідчить про його виправлення, та можливе застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 рокувідмовлено у задоволені подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія № 122 про умовнодострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_7 в період відбуття покарання отримав одне заохочення та одне стягнення, згідно характеристики від 04.02.2018 року характеризується позитивно, згідно характеристики від 05.04.2017 року характеризується посередньо, згідно характеристики від 18.10.2017 року характеризується добре.
Також судом взято уваги те, що 05.04.2018 року комісією П`ятихатської ВК № 122 засудженому відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення, крім того, згідно вироку суду з ОСОБА_7 стягнуто процесуальні витрати в сумі 3 364,64 грн., які не сплачені.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 за весь час відбуття покарання не може свідчити про його виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, а ухвалу суду скасувати, як незаконну, та постановити нову ухвалу, застосувавши до нього положення ст. 81 КК України, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою свого виправлення.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, судом обґрунтовано враховано те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів свого виправлення, оскільки має одне стягнення та одне заохочення, крім того, засуджений не сплатив процесуальні витрати за вироком суду.
Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики засудженого ОСОБА_7 , останній за час його перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався незадовільно, мав одне стягнення, заохочень не мав. Під час перебування в ДУ П`ятихатська вправна колонія № 122 засуджений характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не має, працевлаштований на швейній дільниці, у вільний від роботи час залучається до виконання робіт із благоустрою території установи, до роботи ставиться добре, поставлені завдання виконує, приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу Професія.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав одне стягнення, яке хоч і є погашеним, однак характеризує його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.
Крім того, наявність у ОСОБА_7 лише одного заохочення за весь період відбування покарання, починаючи з 06.05.2017 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що за останньою характеристикою щодо нього він характеризується позитивно, працевлаштований в колонії, підтверджуються наданими матеріалами, однак зазначене не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Також, судом обгрунтовано взято до уваги той факт, що засудженим не сплачено процесуальні витрати, визначені вироком суду, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання.
Відсутність виконавчого листа не спростовує висновків суду, оскільки відсутні відомості щодо вжиття засудженим заходів для погашення процесуальних витрат.
Крім того, доводи засудженого про те, що він сам відмовився від застосування до нього ст.82 КК України, підтверджено матеріалами провадження, однак відповідно до характеристики на засудженого, рішенням комісії ДУ П`ятихатська вправна колонія № 122 від 05.04.2018 року ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення з посиланням на ті обставини, що за весь період відбування покарання не можна визнати поведінку останнього сумлінною, з чим погоджується колегія суддів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання адміністрації установи щодо ОСОБА_7 , оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що останній протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 рокущодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4