№707/428/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м.Черкаси Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000085 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чигирин, Черкаської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні має 4 неповнолітніх дітей, депутатом, інвалідом, учасником бойових дій не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 раніше неодноразово судимого, останній раз - 08.07.2014 року Тальнівським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 роки 8 місяців позбавлення волі по рішенню Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.02.2013 і остаточно призначено покарання 6 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 19.10.2018 року по строку відбування покарання;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 18.01.2019 року, близько 10 години 00 хвилин, зайшов на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно, шляхом вибивання вхідних дверей проник до будинку, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів (усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій) та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає (вони є таємними для оточуючих), викрав грошові кошти в сумі 5 650 грн., та 100 доларів США, які відповідно до довідки про курс валют Національного банку України, станом на 18.01.2019 року складають 2803,36 грн, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальних збитків на загальну суму 8543,36 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_4 , зник.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини його скоєння, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення злочину, щиро розкаявся у вчиненому.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , пояснив, що дійсно здійснив крадіжку грошових коштів в сумі, що вказані в обвинувальному акті з домоволодіння ОСОБА_6 .

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, проте в матеріалах справи наявна її письмова заява від 22.03.2019 року про розгляд справи без її участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має. Міру покарання просить призначити на розсуд суду.

У порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілої ОСОБА_6 , так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у ракурсі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру вона не має.

Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд, допитавши обвинуваченого, врахувавши думку потерпілої щодо міри покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; досудову доповідь пробаційного органу; відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких (ч. 3 ст. 185 КК України) особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій; особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро розкаявся в скоєному, на час вчинення злочину раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, під диспансерним наглядом у КЗ «ЧОПНД» не перебуває, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Проте проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, повне відшкодування збитків, наявність на утриманні чотирьох дітей, ряду хвороб в обвинуваченого, суд приходить до висновку що, при призначенні покарання також має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а тому виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції останнього від суспільства, з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, із звільненням ОСОБА_4 , від відбування покарання, в порядку ст.75 КК України, визначивши йому іспитовий строк та поклавши обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі на загальну суму 858,00 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді домашнього арешту в нічний час змінити на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на два роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної змінити з домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:
- п`ять слідів папілярних візерунків, дактилокарту підозрюваного ОСОБА_4 , фототаблицю з слідом шини транспортного засобу, вилученого шляхом фотографування з масштабною лінійкою що передані до камери схову речових доказів Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області - знищити;
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі на загальну суму 858,00 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Черкаської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1