Справа № 146/350/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданння ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашпіль кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працюючій, потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС, інвалідом та депутатом не є, не одруженій, жителька АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимість погашена,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2019 року біля 10:00 год ОСОБА_5 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де вона тимчасово проживає, вирішила викрасти металевий контейнер, який на праві власності належить ОСОБА_6 та знаходився на території вказаного домогосподарства.

В подальшому ОСОБА_5 діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, зателефонувала до пункту прийому металобрухту ПП «Вінсплав», який розташований в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області та повідомила, що хоче здати на металобрухт свій металевий контейнер, який необхідно порізати на частини.

З метою розрізання вказаного контейнера до домогосподарства у якому проживає ОСОБА_5 , приїхав працівник ПП «Вінсплав» ОСОБА_7 та за допомогою газового різака, порізав частину металевого контейнера на одинадцять частин.

У подальшому ОСОБА_5 зателефонувала до ОСОБА_8 та попросила останнього, щоб він своїм мотоблоком з причепом приїхав до місця її проживання та допоміг відвезти належний їй металобрухт до пункту прийому металобрухту.

Погодившись на пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_8 приїхав до вказаного домогосподарства, після чого разом із ОСОБА_9 , не будучи обізнаним у протиправних діях ОСОБА_5 з приводу крадіжки металевого контейнера, загрузили на причіп мотоблока, 11 частин металевого контейнера, вагою 300 кг, загальною вартістю 1761 грн, так як згідно висновку експерта № 116 від 22 лютого 2019 року вартість одного кілограму чорного металу у вигляді металобрухту на момент вчинення крадіжки становить 5,87 грн.

Після завантаження частин контейнера на причіп мотоблоку ОСОБА_5 намагалася викрасти майно належне на праві власності ОСОБА_6 загальною вартістю 1761 грн, однак була виявлена працівниками Томашпільського ВП та на їх вимогу залишила викрадені нею речі, не розпорядившись ними на власний розсуд, тобто ОСОБА_5 з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Дії ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28 лютого 2019 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо покарання за дії вчинені обвинуваченою, кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо затвердження судом угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.

Крім того, просив зняти арешт з майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 року.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про примирення.

Обвинувачена та потерпілий в судовому засіданні просили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28 лютого 2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 лютого 2019 року покарання за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 572 грн (п`ятсот сімдесят дві гривні).
Зняти арешт з майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 року, а саме з: 11 частин металевого контейнера, загальною вагою 300 кг, які на праві власності належать ОСОБА_6

Речові докази у справі, а саме: 11 частин металевого контейнера, загальною вагою 300 кг, які визнано по кримінальному провадженню №0000049 від 18 лютого 2019 року в якості речових доказів та передані під зберігальну розписку ОСОБА_6 , передати за належністю власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1