Справа № 461/1188/18
Провадження №1-кп/461/96/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2019 року м.Львів
Галицький районний суд міста Львова
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004183 від 20.09.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борислав, Львівської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, дітей на утриманні не має, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2017 року приблизно о 16:50 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Watsons», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Дорошенка, 7, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно викрала з прилавку мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 4», який належить ОСОБА_7 , вартістю 2861,67 грн., в прозорому чохлі вартістю 70 грн., з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Vodafone», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 5 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2961,67 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 суду зазначила, що вини у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні вона не визнає. Дала показання, згідно з якими 20.09.2017 року, приблизно о 16:30 год. вона прийшла до магазину купувати товар. На касі побачила телефон. Взяла його з метою повернути власнику. Подзвонити вона не змогла, оскільки телефон був заблокований. На наступний день їй подзвонили з поліції та вона одразу віднесла його в Галицький відділ поліції. Додатково зазначила, що обвинувачена поспішала додому у зв`язку з весіллям брата на наступний день. Тому не бачила, хто саме забув телефон та не бачила, що це була потерпіла. Також зазначила, що жодних дзвінків на телефон не надходило. Вимкнула телефон, коли вийшла з магазину приблизно через 10-15 хвилин, точного часу не пам`ятає. Вимкнула з метою, щоб останній не розрядився та, щоб мати змогу передзвонити його власнику. Зарядного до вказаного телефону вона не мала. Повідомила також, що працівники поліції сказали, що потрібно телефон повернути, сказали куди, та вона на наступний день приїхала до поліції.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченою вини у інкримінованому їй злочину, винуватість ОСОБА_5 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:

- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 , яка суду показала, що 20.09.2017 повертаючись після пар зайшла у магазин «Watsons», що по вул. Дорошенка, 7 у м.Львові. Приблизно о 16.50 год., перебуваючи в магазині, вона обрала собі товари і підійшла до каси, щоб оплатити їх. У неї в руках був мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 4X» (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) вартістю на момент придбання 4000 гривень, чорного кольору, з прозорим силіконовим чохлом вартістю 70 гривень, сім-карткою мережі «Vodafone» з номером НОМЕР_3 вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 5 гривень. Коли потерпіла оплачувала за товари на касі, то поставила телефон на касу. Оплативши товари, вона вийшла з магазину та зустріла знайомого їй ОСОБА_8 . Оскільки їй потрібно було зателефонувати, вона почала шукати свій телефон. Так як в сумці та в кишенях одягу його не було, потерпіла зрозуміла, що залишила телефон на касі в магазині. Коли вона заходила в магазин, її товариш ОСОБА_8 почав телефонувати на її номер. Спочатку виклик йшов, але ніхто не піднімав трубки. Повернувшись в магазин, потерпіла підійшла на касу, де розраховувалась, спитала у касира, чи не бачила вона телефон, на що вона відповіла, що дівчина, яка розраховувалась після неї, забрала телефон. Коли вийшла з магазину, дівчини вже не було видно, а ОСОБА_8 ще раз намагався зателефонувати, але телефон був вже вимкнутий. Після цих подій потерпіла заблокувала телефон приблизно через 20 хвилин;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що 20.09.2017 близько о 13:00 год. він домовився про зустріч із своєю подругою ОСОБА_9 . Близько 16.50 год. він зустрів Чапкайло Юлію поблизу магазину «Watsons», що по вул. Дорошенка, 7 у м.Львові. Юлі потрібно було комусь зателефонувати і вона почала шукати свій мобільний телефон в куртці та в сумці, проте виявила його відсутність. ОСОБА_8 одразу ж почав дзвонити з свого мобільного телефону на номер ОСОБА_7 . Він дзвонив декілька разів, гудки йшли, проте слухавку ніхто не піднімав. Після цього він набрав ще раз, але телефон був уже поза мережею. В подальшому телефон ОСОБА_7 не з`являвся в мережі і ніякі смс-сповіщення йому про це не приходили;

- даними оглянутого у судовому засіданні DVD-R диска, що був отриманий від ТзОВ «ДЦ Україна», магазин «Watsons», вул.Дорошенка, 7 у м.Львові. На ньому зображено, що на 04:31 хв. до каси підходить розраховуватись ОСОБА_7 , одягнута в червону куртку з капюшоном і чорні джинси, ставить на прилавок каси телефон і починає знімати рюкзак, щоб вийняти гаманець. Оплачує за товари готівкою. О 05:28 хв. ОСОБА_7 виходить з магазину. Після неї в черзі стоїть ОСОБА_5 , одягнута в чорну куртку і сірі джинси. Коли ОСОБА_7 виходить з магазину, на її місце біля каси стає ОСОБА_5 . На 05.34 хв. ОСОБА_5 бере з прилавка каси чорний телефон, дивиться спочатку вправо, потім назад до виходу, і ставить телефон під гаманець, який тримає в руках. На 5:54 хв. відеозапису ОСОБА_5 виходить з магазину;

- даними оглянутого запису, на якому фіксувалась пішохідна частина вул. Дорошенка, 7, перед входом у магазин «Watsons». На 05:34 хв. з магазину «Watsons» виходить ОСОБА_7 , одягнута в червону куртку з капюшоном і в чорних джинсах, та підходить до хлопця, одягнутого в чорну куртку і коричневі джинси, говорить з ним і починає щось шукати, дивиться в рюкзак. В цей час на 05:56 хв. з магазину «Watsons» виходить ОСОБА_5 , одягнута в чорну куртку і сірі джинси, проходить біля ОСОБА_7 і прямує далі по вул. Дорошенка. В цей час хлопець намагається комусь зателефонувати;

- даними протоколу огляду місця події від 22.09.2017 р., а саме по АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що обвинувачена ОСОБА_5 добровільно надала слідчому мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4X», який вона взяла на касі магазину «Watsons», що по вул. Дорошенка, 7 у м.Львові;

- даними постанови про визнання мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4X» речовим доказом від 22.09.2017 року;

- даними висновку експерта від 28.12.2017 року №9/695 про фактичну вартість телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4X», згідно якого вартість телефону становить 2861,67 грн.;

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у визначеному судом у цьому вироку обсязі.

Вказана позиція обвинуваченої ОСОБА_5 сприймається судом як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене діяння. Крім того, такі обставини спростовуються показаннями потерпілого, свідків та відеозаписом з камери відеоспостереження, де видно, як остання кладе на телефон свої речі та після цього забирає їх разом з телефоном потерпілої. При цьому заглядає, чи за нею не спостерігає потерпіла.

Про умисел ОСОБА_5 на вчинення таємного викрадення чужого майна свідчить послідовність дій обвинуваченої, оскільки остання після того, як взяла телефон з прилавку, заховала його під гаманець, не звернула увагу відвідувачів, продавця чи адміністрацію магазину «Watsons» на те, що «знайшла» телефон, не відповіла на вхідний дзвінок від ОСОБА_8 та відразу після того як покинула магазин, виключила телефон. В подальшому, обвинувачена не вчинила жодних дій, спрямованих на повернення телефону власнику.

Доводи сторони захисту про те, що у працівників магазину «Watsons» наявні її персональні дані обвинуваченої, оскільки вона має дисконтну картку вказаного магазину, та за необхідності власник телефону таким чином міг знайти її та повернути телефон, суд не приймає. Оскільки обвинувачена після того, як виявила забутий ОСОБА_7 мобільний телефон, намагалась приховати його, сховавши під гаманець, не повідомила працівників магазину про те, що виявила на касі телефон, який лежав між продавцем і нею, та, вийшовши з магазину, виключила телефон. Крім того, персональні дані ОСОБА_5 , якими володіє магазин «Watsons», не підлягають розголошенню третім особам.

Посилання адвоката ОСОБА_5 ОСОБА_6 на те, що мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4X» є недопустимим доказом, оскільки вважається тимчасово вилученим майном та на таке майно не було накладено арешт, та, відповідно, недопустимим доказом є висновок експерта від 28.12.2017 р. №9/695, збитки у справі відсутні, суд не приймає, з огляду на наступне.

Статтею 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, зокрема, шляхом отримання речей від фізичних осіб.
За вимогами ст.100 КПК України, речовий доказ, наданий добровільно, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

В ході судового розгляду встановлено, що 22.09.2017 року ОСОБА_5 добровільно надала працівникам поліції мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4X», який вона 20.09.2017 р. взяла на касі магазину «Watsons», що по вул.Дорошенка, 7 у м.Львові, що зафіксовано в протоколі огляду від 22.09.2017 р.

Таким чином, вказаний телефон, в розумінні норм КПК України, не вважається тимчасово вилученим майном, арешт на нього правомірно не накладався, правові підстави для повернення такого телефону ОСОБА_5 були відсутні. В органу досудового розслідування телефон знаходився на законних підставах, заперечень потерпілої ОСОБА_7 з цього приводу не надходило.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4X» та висновок експерта від 28.12.2017 р. №9/695 є належними та допустимими доказами у справі, а збитки, завдані кримінальним правопорушенням, підтверджуються вищевказаним висновком.

Крім цього, не заслуговують на увагу доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що слідчим Галицького ВП ГУ НП у Львівській області не було виконано ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.12.2017 р., якою слідчого зобов`язано розглянути клопотання ОСОБА_6 та вирішити питання про тимчасовий доступ до речей і документів. Оскільки, як ствердив сам ОСОБА_6 , при ознайомленні з матеріалами справи така ухвала в матеріалах була відсутня та безпосередньо ним така ухвала слідчому не надавалась. Відтак, суд приходить до висновку про те, що вказана ухвала на момент відкриття матеріалів досудового розслідування на виконання в Галицький ВП ГУ НП у Львівській області не надходила. Крім цього, вказаний факт підтвердила допитана в судовому засіданні у якості свідка слідча СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що здійснила досудове розслідування даного кримінального провадження. Справу отримала від іншого слідчого. Зазначила, що стороні захисту надавала в підшитому та пронумерованому вигляді кримінальне провадження. Адвокат хотів оглянути диск з відеозаписом з камер відеоспостереження. Диск був опечатаний. Вона запропонувала захиснику оглянути вказаний диск, однак останній написав, що йому не був наданий такий. На запитання свідка, чому він так написав, захисник посміхнувся і пішов. Додатково зазначила, що свідок поставила підпис до того, як захисник написав зауваження.

Що стосується посилань адвоката ОСОБА_6 на недопустимість відеозаписів з камер відеоспостереження, які містяться на DVD-R диску, отриманому від ТзОВ «ДЦ Україна», оскільки слідчим не було надано можливості ознайомитись з такими відеозаписами, а також стосовно не надання стороні захисту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, суд зазначає наступне.

Як підтверджується повідомленням про завершення досудового розслідування на ім`я ОСОБА_5 від 29.01.2018 р., останню повідомлено про завершення досудового розслідування кримінального провадження №0004183 від 20.09.2017 р., та повідомлено про можливість ознайомитись з матеріалами справи. Підписами адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_5 на вказаному повідомленні підтверджується факт ознайомлення з таким 29.01.2018 р., та їхня фактична відмова від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 09.02.2018 р. встановлено строк для ознайомлення підозрюваної ОСОБА_5 та її адвоката ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження №0004183 від 20.09.2017 р. до 15.02.2018 р. включно.

Відповідно до вимог ч.10 ст.290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Протоколом доступу до матеріалів досудового розслідування від 15.02.2018 року підтверджується факт ознайомлення підозрюваної ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження №0004183 від 20.09.2017 р. Зауваження адвоката ОСОБА_6 про те, що йому не надано доступ до відео-матеріалів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, не відповідає дійсності та спростовується показами допитаної в судовому засіданні 11.10.2018 р. слідчої ОСОБА_10 , яка підтвердила факт відмови ОСОБА_6 ознайомлюватись з відеозаписом, який є додатком до протоколу огляду предмета (DVD-R диску) від 22.09.2017 р.

Більше того, в силу вимог ч.10 ст.290 КПК України, сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів кримінального провадження.

Як ствердив в судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ним було сфотографовано всі матеріали кримінального провадження, чим останній підтвердив факт ознайомлення з протоколом огляду (DVD-R диску) від 22.09.2017 р. та постановою про визнання вказаного диску речовим доказом. Відтак, адвокату відома інформація, яка міститься на DVD-R диску.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні Галицького районного суду м.Львова 07.03.2018 р. судом, з метою сприяння дотриманню прав обвинуваченої та її захисника,було запропоновано обвинуваченій ОСОБА_5 та адвокату ОСОБА_6 отримати обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, однак останні відмовилися, про що вказано в ухвалі підготовчого судового засідання.

Такими чином, суд приходить до висновку про допустимість відеозаписів з камер відеоспостереження, які містяться на DVD-R диску, наданому ТзОВ «ДЦ Україна».

Як зазначив у своєму рішенні Верховний Суд від 02.10.2018 у справі №686/23920/16-к, а також Верховний суд України у рішеннях від 11.12.2014 р. та від 06.03.2014 р., згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 11.12.2014 року (справа №5-23кс14), заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно або мала підстави вважати, де знаходиться власник речі, і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, або ж, у разі появи власника з метою поновлення свого права володіння майном, умисно перешкоджала йому в цьому, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.
За таких обставин, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані її дії, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність пом`якшуючих покарання обставин.
Суд враховує, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_5 раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати їй покарання у виді громадських робіт у межах санкції статті Особливої частини КК України. При цьому, суд вважає недоцільним призначення більш м`якого покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачена не працює, не має джерела доходів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
-мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 4» повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

-DVD-R диск із записом з камери відеоспостереження за 20.09.2017 року залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1