Справа № 345/5335/18
Провадження № 11-сс/4808/9/19
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст рішення.

1.1. Оскаржуваною Ухвалою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з 18.08 годин 22.12.2018 до 19.02.2019 включно.

Визначено розмір застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 96 050 гривень.

1.2. ОСОБА_8 оголошено підозру в тому, що він 11.12.2018 біля 15.25 в м. Калуш по вул. Гоголя збув ОСОБА_10 за 200 грн 0,0793 г. психотропної речовини амфетамін, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України.

1.3. Слідчий суддя, посилаючись на п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, послався на:

- наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та тяжкість можливого покарання;

- існування ризиків, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування, суду;

- особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, те, що він ніде не працює, не одружений, утриманців не немає, проживає сам, а тому він схильний до суспільно-небезпечної поведінки, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого або прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

2. Доводи апеляційної скарги:

- до підозрюваного цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, а тримання під вартою із застосуванням застави розмірі 50-ти мінімальних заробітних плат є надто суворим запобіжним заходом та непомірною сумою;

- досі досудовим слідством не доведено причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого злочину, а підозра ґрунтується тільки на поясненнях особи, залученої до проведення контрольної закупки.

- судом не взято до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався,не перебуває на обліку в наркологічному диспансері, має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки (матір, родина), ознайомлений з кримінальним законодавством, усвідомлює невідворотність покарання;

- існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведено.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешт з встановленням підозрюваному зобов`язання відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а в разі не можливості зміни запобіжного заходу на домашній арешт змінити ухвалу в частині визначення розміру застави, встановивши підозрюваному заставу в розмірі 20-ти розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. В засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з указаних у ній мотивів. Висловили думку про неприпустимість дослідження в апеляційній інстанції даних про підозру ОСОБА_11 у вчиненні іншого злочину, оскільки по-перше, це не було предметом дослідження суду першої інстанції, а по-друге, підозра була вручена з порушенням процесуальної форми.

3.2. Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Вказав, що ОСОБА_8 вже після ухвалення судом рішення у цьому провадженні оголошено ще підозру за ч. 2 ст. 307 КК України і тому є ризики ухилення його від відповідальності.

3.3. Апеляційним судом відповідно до приписів ст. 404 КПК України не прийнято до розгляду дані про оголошення підозри ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки ці обставини як юридичний факт ще не існували на час розгляду провадження судом першої інстанції, не досліджувались у судовому засіданні та не оцінювались, виходять за межі предмету апеляційного перегляду і об`єктивно можуть погіршити становище підозрюваного.

4. Мотиви рішення апеляційного суду.

4.1. Згідно з ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У п. 180 рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" ЄСПЛ визначив, що слово "законний" та словосполучення "відповідно до процедури, встановленої законом" у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного

законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

4.2. 22.12.2018 о 18.04 ОСОБА_8 затримано, а 23.12 2018 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

За умовами ч. 2 ст. 183 КК України до ОСОБА_8 може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

4.3. Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України при цьому на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК України).

Ці обставини, за приписами ст. 178 КПК України, визначаються через оцінку: 1) вагомості доказів для підозри; 2) тяжкості можливого покарання; 3) віку та стану здоров`я; 4) міцності соціальних зв`язків (місце проживання, наявність родини, утриманців тощо); 5) наявності місця роботи або навчання; 6) репутації; 7) майнового стану; 8) наявності судимостей; 9) дотримання умов запобіжного заходу; 10) наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого правопорушення; 11) розміру майнової шкоди чи доходу, вагомості доказів цього.

4.4. У практиці ЄСПЛ (п. 175 рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України") термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у даному провадженні сумнівів не викликає є вагомі докази (матеріали затримання, оперативної закупівлі, показання свідків у процесуальних актах а.п. 7 - 29), які можуть свідчити про причетність ОСОБА_8 до попередньо інкримінованих йому дій. На ці докази послався суд першої інстанції і апеляційний суд також констатує, що вони пов`язують підозрюваного з подією злочину «поза розумним сумнівом». Їх дослідження та оцінка апеляційним судом обмежена стадією досудового розслідування.

4.5. Ризики і можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

4.5.1. Злочин, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 є тяжким ( ч. 4 ст. 12 КК України), за нього передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі. Це може сприяти виникненню намірів уникнути відповідальності способами, які визначені у п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому свідчить про існування ризиків, реальність яких залежить від обставин, пов`язаних із особою підозрюваного, оскільки сама по собі тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для тримання його під вартою.

Підозрюваний має місце проживання, однак живе один. Дружина, діти чи утриманці відсутні. Батьки проживають окремо, в іншому населеному пункті. Не працює, не навчається, джерела та регулярність його доходів невідомі. Це в сукупності свідчить про низький рівень міцності соціальних зв`язків ОСОБА_8 , який судом першої інстанції обґрунтовано оцінено як чинник, що сприяє виникненню намірів уникнути відповідальності і свідчить про наявність ризиків у контексті п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

4.5.2. Склад норми ч. 1 ст. 307 КК України у якості обов`язкового елементу суб`єктивної сторони передбачає мету збуту. Романів підозрюється в тому, що збув психотропні речовини за гроші 200 грн. Отримав вигоду. Наявність корисливого мотиву може свідчити про направленість на таку злочинну діяльність з метою отримання засобів для життя. Тому з огляду на відсутність даних щодо постійного місця праці та доходів підозрюваного апеляційний суд вважає, що висновок суду про застосування тримання під вартою для запобігання можливому вчиненню інших злочинів (п. 5 ч. 1 ст. 177 УПК України) ґрунтується на обставинах підозри і даних про особу.

4.5.3. Апеляційний суд погоджується з тим, що для застосування більш м`яких запобіжних заходів у даний час немає підстав, а розмір застави, визначений судом, відповідає обставинам справи та особі підозрюваного і зможе гарантувати його належну поведінку.

По-перше. Рівень міцності соціальних зв`язків ОСОБА_8 низький. Відсутність зобов`язань перед третіми особи, загроза кримінальної відповідальності і невідворотність покарання за тяжкий злочин, життєві потреби та відсутність роботи є чинниками, які не зможуть, на думку колегії суддів, гарантувати належну поведінку ОСОБА_8 в умовах домашнього арешту чи іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

По-друге. На думку колегії суддів, слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, обґрунтовано визначив розмір застави (50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 96050,0 грн), як альтернативного запобіжного заходу, врахувавши обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, його соціальний (неодружений, неповнолітніх дітей не має) та майновий стан (не працює), встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, зважаючи на нормативну вимогу ч. 4 ст. 182, ст. 183 КПК України щодо пропорційності розміру застави обов`язку підозрюваного виконувати покладені на нього обов`язки, а також помірності для нього такого розміру.

4.5.4. Перешкод, які б у даному провадженні за віком чи станом здоров`я підозрюваного впливали на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, немає.

5. Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5