Справа № 444/797/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/352/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року у м.Львові

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України з врахуванням того, що вироком Жовківського районного суду Львівської області від 06.12.2016 ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на три роки, ОСОБА_6 частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 місяців позбавлення волі.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 в користь держави, витрати за проведення товарознавчої експертизи № 9/58 від 21.03.2018 року в розмірі 1430.00 грн., які підлягають відшкодуванню на р/р № 0003, МФО - 825014, одержувач УДКСУ у Залізничному районі м. Львова, код ЄДРПОУ - 38007594.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком 01 листопада 2017 року, ОСОБА_6 , знаходячись в підвальному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , де здійснював ремонтні роботи та яке згідно договору оренди орендує ОСОБА_9 , з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, викрав належні ОСОБА_9 електроінструменти, а саме: болгарку марки «DeWALT» вартістю 2227 (дві тисячі двісті двадцять сім) гривень 75 (сімдесять п`ять) копійок, перфоратор марки «HILTI- TE 60» вартістю 9093 (дев`ять тисяч дев`яносто три) гривні 35(тридцять п`ять) копійок, електричний плиткоріз марки «FEIDA TC 200111 TILE CUTTER» вартістю 4718 (чотири тисячі сімсот вісімнадцять) гривень 40 (сорок) копійок, після чого з викраденими речами залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 16039 (шістнадцять тисяч тридцять дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.
На цей вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок Жовківського районного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування покликається на те, що судом першої інстанції порушено право на захист та неправильно застосовано норми Закону України про кримінальну відповідальність. Щодо порушення права на захист вказує, що під час судового розгляду йому не було роз`яснено права, забезпечено право на кваліфіковану правову допомогу та не роз`яснено випадки, коли за відсутності коштів, чи за наявності інших об`єктивних причин стороною обвинувачення чи судом забезпечується захисник у кримінальному провадженні. Також, звертає увагу, що виходячи із обставин справи, зокрема, що потерпілий добровільно надав обвинуваченому інструмент для проведення ремонту у підвальному приміщенні та інших об`єктах, факт таємного майна та умисел щодо викрадення майна взагалі відсутні.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, прокурор та потерпілий заперечили апеляційні вимоги, просили оскаржуваний вирок залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Зі змісту ст. 185 КК України вбачається, що крадіжка це таємне викрадення чужого майна. Пункт 3 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вказує, що крадіжка це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. А відповідно до п.2 вищевказаної постанови предметом крадіжки є майно, яке має певну вартість і є чужим для певної особи.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України повністю доведена та ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.
Зокрема, його вина підтверджується покладеними в основу вироку: показами потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що ОСОБА_6 виконував у нього ремонтні роботи. При цьому він використовував особисті інструменти потерпілого. Через певний час обвинувачений зник та забрав вищезгадані інструменти. ОСОБА_9 йому двічі телефонував, щоб останній віддав викрадене, однак реакції на це не було. Після чого потерпілий приїжджав по місцю проживання обвинуваченого та сказав, що буде звертатися в поліцію. І лише коли він звернувся в поліцію, працівники останньої віддали викраденні у нього інструменти; висновком товарознавчої експертизи № 9/58 від 21.03.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість перфоратора торгівельної марки «HILTI- TE 60» з кейсом, кутошліфувальної машини торгівельної марки «DeWALT» модеді «D 28136-QS» та електичного плиткоріза торгівельної марки «Feida» моделі «ТС 200-3», станом на 21.03.2018 року, становила 16039 грн. 50 коп.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав свою вину, фактичні обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому.
Разом з тим, при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував той факт, що злочин обвинувачений вчинив під час іспитового строку за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 06.12.2016 року за яким ОСОБА_6 був засуджений за ч. 3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на три роки.
Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_6 , будучи засудженим за злочин проти власності належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а знову вчинив корисливий злочин.
Щодо апеляційних доводів про порушення права на захист, то колегія суддів оцінює такі критично.
Із розписки, що міститься у матеріалах справи, вбачається що ОСОБА_6 одержав пам`ятку про права і обов`язки (а.с.9). і таке не заперечує обвинувачений у поданій апеляційній скарзі, а отже був обізнаний про свої права і обов`язки і про реалізацію свого права на захист у тому числі.
Імперативний обов`язок суду забезпечити обвинуваченому право на захист шляхом залучення захисника виникає тільки у тих випадках, коли відповідно до положень ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою.
Таким чином, суд в повному обсязі дослідив і дав належну оцінку всім доказам, зібраним у кримінальному провадженні, врахував особу обвинуваченого та інші фактичні обставини справи та призначив покарання, яке відповідає вимогам статтей 65, 71 КК України.
Доводи, що наводить обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі, зокрема і щодо відсутності умислу на викрадення майна є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, адже потерпілий не давав права ОСОБА_6 на використання своїх інструментів поза межами приміщення, у якому проводився ремонт, а ОСОБА_6 викрав ці інструменти таємно та поза волею потерпілого виніс ці інструменти із приміщення, у якому проводився ремонт, завдавши потерпілому майнової шкоди.
При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування вироку та призначення нового розгляду справи у суді першої інстанції, на що покликається апелянт у своїй апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :
Судді :