У Х В А Л А
про відмову у відкритті касаційного провадження

20 березня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 рокузмінено в частині вказівки суду в мотивувальній частині ухвали про затримання ОСОБА_4 15 вересня 2015 року на 15 вересня 2017 року. В решті ухвалу районного суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Обмеження стосовно касаційного оскарження передбачено ст. 424 КПК України, положеннями якої встановлено перелік рішень суду першої та апеляційної інстанцій, які підлягають касаційному оскарженню, серед яких відсутні процесуальні рішення, що ухвалюються судом у порядку, визначеному ст. 539 КПК України, та пов`язані з виконанням вироку.
Основна ознака, за якою встановлюється підстава для касаційного оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвал суду апеляційної інстанції, визначена ч. 2 ст. 424 КПК України, зокрема, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони постановлені поза межами кримінального провадження, їх касаційне оскарження положеннями

ст. 424 КПК України не передбачено, а тому суд касаційної інстанції не наділений правом реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 КПК України щодо таких судових рішень.
Наведене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 23 січня 2019 року № 13-38кс18.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Оскільки ухвали місцевого й апеляційного судів не підлягають оскарженню в касаційному порядку, Суд на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2