Провадження №1-кс/369/5156/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу Ділового Вячеслава про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Діловий Вячеслав звернувся до суд із скаргою, в якій просив примусово доставити до суду керівника прокуратури чи його уповноваженого представника; прийняти рішення про повернення кримінального провадження № 0000399 щодо судді ОСОБА_2 для проведення розслідування Києво-Святошинською прокуратурою Київської області; стягнути з винних злочинців в пересилці провадження не за адресою та викрадені за це кошти у вигляді державних виплат за нанесені йому збитки по 35 000 грн. з кожного; прийняти рішення про накладення арешту на майно ОСОБА_2 без переліку, з подальшим його виявленням; вручити ОСОБА_2 підозру.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, вказаний перелік є вичерпним.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України передбачено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки викладені у ній вимоги не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які відповідно до вимог ст. 303 КПК України підлягають оскарженню, тому у відкритті провадження по скарзі слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1