ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/440/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №619/782/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника власника майна - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 6 березня 2019 року, якою розглянуто клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000233 від 19.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 6 березня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000233 від 19.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ст. 290 КК України та накладено арешт на майно, що було вилучене під час огляду місця події 18.02.2019 року, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ; 2) автомобіль марки HYUNDAI модель «SONATA» седан-В, сірий, НОМЕР_2 ; 3) ключі до автомобілю.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 6 березня 2019 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_7 посилається на те, що слідчим суддею не були враховані правові підстави та наслідки арешту майна. Зазначає, що автомобіль був придбаний ним на законних підставах, з червня 2018 року він керував транспортним засобом та не мав наміру його продавати, а після спливу терміну доручення хотів оформити автомобіль на себе. Слідчим суддею не надано оцінки тій обставині, що клопотання надійшло до суду 22.02.2019 року, а судом було розглянуте лише 06.03.2019 року. Порушення строків розгляду клопотання є грубим порушенням чинного законодавства. В даному випадку слідчим суддею застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту майна.
Вислухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 , думку прокурора, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного: З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Дергачівською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 19.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ст. 290 КК України.
22.02.2019 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшли матеріали клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ; 2) автомобіль марки HYUNDAI модель «SONATA» седан-В, сірий, НОМЕР_2 ; 3) ключі до автомобілю.
Зі змісту клопотання вбачається, що 18.02.2019 року до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, що під час перевірки, наданого водієм ОСОБА_10 працівникам поліції, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився на 9км. автодороги "Харків - Суми" Дергачівського району, Харківської області, 1982р.н., було виявлено ознаки підробки документа. Крім того, 18.02.2019 року на 9км. автодороги «Харків - Суми» Дергачівського району, Харківської області, працівниками поліції був зупинений автомобіль HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при огляді якого було виявлено ознаки підробки номеру кузова. Посилаючись на те, що вилучене під час огляду місця події майно є речовим доказом та з метою призначення судових експертиз у кримінальному провадженні, слідчий та прокурор просили накласти на нього арешт. Слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки слідчий довів необхідність арешту тимчасового вилученого майна, так як воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. З огляду на матеріали клопотання колегія суддів вважає обгрунтованим такий висновок слідчого судді та не вбачає підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на відсутність правових підстав для арешту майна не грунтуються на матеріалах справи, оскільки зі змісту протоколу огляду місця події вбачається, що під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було виявлено, що дані, внесені до нього не відповідають даним з реєстру Сервісного центру. Крім того, виявлено, що номер кузова транспортного засобу не відповідає інформації у свідоцтві про його реєстрацію. Таким чином, враховуючи диспозицію ч. 4 ст. 358 та ст. 290 КК України, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а транспортний засіб та ключі до нього, які є невід`ємною частиною автомобіля, - предметом ст. 290 КК України. Враховуючи, що вказане майно було об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджено постановою слідчого від 19.02.2019 року, наданою апеляційному суду прокурором, обгрунтованим є висновок слідчого судді про необхідність накладення на нього арешту з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Крім того, прокурором під час апеляційного розгляду надано клопотання про призначення інженерно-транспортної експертизи автомобіля та судово-технічної експертизи свідоцтва про його реєстрацію. Вказане свідчить про необхідність в даному випадку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження для досягнення його завдань та встановлення обставин, за якими здійснюється досудове розслідування. З огляду на наявність вказаних клопотань колегія суддів не вбачає підстав для зміни способу арешту вилученого у ОСОБА_7 майна.
Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому, заслуговують на увагу доводи апелянта щодо порушення строків розгляду клопотання про арешт майна, проте судове колегія відмічає, що вказана обставина не є безумовною підставою для скасування судового рішення, враховуючи, що вданому випадку встановлена правова підстава, визначена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для арешту майна та доведена необхідність у застосуванні саме такого заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того, як встановлено з матеріалів справи, судове засідання з розгляду клопотання неодноразово відкладалося у зв`язку із неявкою прокурора та слідчого та за клопотанням самого ОСОБА_7 , який просив надати час для укладення угоди з адвокатом.
Відповідно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок ухвали слідчого судді про задоволення клопотання слідчого.
За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.
Керуючись ст.ст. 98,170, 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 6 березня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді