Справа № 567/1360/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000351 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Острог Рівненської області, громадянина України, неодруженого, працюючого продавцем у ФОП ОСОБА_5 , зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України є таким, що немає судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

встановив:

11 вересня 2018 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, проник до коридору спального корпусу КЗ Острозька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2 І-ІІ ступенів Рівненської обласної ради, що розташована в м.Острог, вул.Вишенського, 9 Рівненської області, звідки таємно викрав мокасини синього кольору з коричневими вставками марки Sport, вартістю 126 грн. 33 коп., які належать ОСОБА_6 , кросівки трекінгові чорно-коричневого кольору марки OUTDOOK, вартістю 423 грн. 70 коп., які належать ОСОБА_7 , кросівки сірого кольору марки OWYA, вартістю 252 грн. 17 коп., які належать ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_4 привласнив викрадене майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілим майнову шкоду на загальну суму 802 грн. 20 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України винним себе визнав повністю.

При цьому він показав, що 11.09.2018 року близько 20 год., проходячи по території КЗ Острозька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2 І-ІІ ступенів, яка знаходиться в м.Острог по вул.Вишенського, 9, помітив відкриті двері до спального приміщення та, маючи намір щось викрасти, вирішив туди зайти.

Вказав, що після того, як проник до коридору спального корпусу, то викрав три пари взуття, а саме, мокасини синього кольору з коричневими вставками, кросівки чорно-коричневого кольору та сірого кольору. Після чого, тримаючи їх біля свого одягу, вийшов із вказаного приміщення та пішов за місцем свого проживання, де біля вхідних дверей, залишив дане взуття.

Пояснив, що добровільно видав викрадені кросівки працівникам поліції.

У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви з проханням здійснювати розгляд справи за їх відсутності. При цьому, вказали, що їм відомий зміст обвинувачення ОСОБА_4 та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення ними не оспорюється, а тому вважають недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються та їм відомо, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Зазначена позиція є добровільною та не є наслідком застосування погроз чи примусу.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення, вартість викраденого майна, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор вважає недоцільним встановлення всіх обставин при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення.
При цьому, суд вважає, що в діях обвинуваченого наявна така кваліфікуюча ознака, як проникнення до іншого приміщення, оскільки обвинувачений незаконно проник до приміщення коридору спального корпусу КЗ Острозька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2 І-ІІ ступенів Рівненської обласної ради і умисел на проникнення до зазначеного приміщення у обвинуваченого виник поза його межами.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення особи та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України даний злочин кваліфікується як тяжкий злочин за вчинення якого не передбачено іншого покарання окрім позбавлення волі, а також наслідки, що настали, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Одночасно, беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Острозької ЦРЛ не числиться, відповідно до ст.89 КК України є таким, що немає судимості.

З досудової доповіді, складеної 30.10.2018 року Острозьким РС філії ДУ Центр пробації у Рівненській області, вбачається що обвинувачений ОСОБА_4 проживає із співмешканкою ОСОБА_9 та сином ОСОБА_10 , працює продавцем непродовольчих товарів в ФОП ОСОБА_5 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності Острозьким районним судом Рівненської області 24.09.2015 року за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу, розміром 850 грн., за місцем проживання характеризується позитивно, скарг та заяв на його поведінку не надходило, за місцем роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, як відповідальний, трудолюбивий працівник, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

З врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства. Одночасно, у разі звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації не вважає доцільним покладення на нього додаткових обов`язків.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини, суд враховує активне сприяння ОСОБА_4 розкриттю злочину, його щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Відповідно до ст.89 КК України ОСОБА_4 рахується не судимим.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Водночас, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає такими, що вказують на можливість виправлення ОСОБА_4 без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним та дозволяють звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової товарознавчої експертизи по даному кримінальному провадженню становить 1144 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.5, 7 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям; документи, що є речовими доказами залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання

В судовому засіданні встановлено, що мокасини синього кольору з коричневими вставками марки Sport, передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , кросівки трекінгові чорно-коричневого кольору марки OUTDOOK, передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , кросівки сірого кольору марки OWYA, передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , оптичний диск для лазерних систем зчитування Verbatim DVD-R, 4,7 Gb, 16x, 120 MIN, на якому зафіксовано запис із зовнішніх камер відеоспостереження КЗ Острозька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2 І-ІІ ступенів зберігається при матеріалах справи.
Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Керуючись ст.118, 124, 369-374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Речові докази у кримінальному провадженні мокасини синього кольору з коричневими вставками марки Sport, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 , кросівки трекінгові чорно-коричневого кольору марки OUTDOOK, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 , кросівки сірого кольору марки OWYA, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_8 , оптичний диск для лазерних систем зчитування Verbatim DVD-R, 4,7 Gb, 16x, 120 MIN, на якому зафіксовано запис із зовнішніх камер відеоспостереження КЗ Острозька спеціальна школа-інтернат №2 І-ІІ ступенів зберігати при матеріалах справи протягом всього часу її зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1