Справа № 496/2506/16-к
Провадження № 1-в/496/5/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року у Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області клопотання начальника Біляївського МВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
До Біляївського районного суду Одеської області надійшло клопотання начальника Біляївського МВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 про скасування арешту майна. Клопотання мотивовано тим, що 22.11.2016 року суддею Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 винесено вирок по справі № 496/2506/16-к та визнано вину посадової особи Біляївського міськрайонного відділу Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. В рамках кримінального провадження № 0000261 при проведенні обшуку 20.05.2016 року, слідчому добровільно було видано оригінали виконавчих проваджень. Так, як виконавчі провадження закріплені за Біляївським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, але вироком Біляївського районного суду Одеської області від 22.11.2016 року з виконавчих проваджень не знято арешт та не повернуто, заявник звернувся до суду з вказаним клопотанням.
В судове засідання учасники процесу не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, що у відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення клопотання про скасування арешту майна.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 22.11.2016 року ОСОБА_4 було визнано винною та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 гривень(сімнадцять тисяч), позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної виконавчої служби України строком на 1 (один) рік.
Відповідно до наданих прокурором копій процесуальних документів, які виносились під час досудового розслідування вбачається, що на виконавчі провадження було накладено арешт.
Під час ухвалення вироку, судом не було вирішено питання щодо речових доказів, а саме скасування арешту з виконавчих проваджень та їх повернення до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у зв`язку з неповідомленням прокурором про наявні речові докази та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язані з виконанням вироку, подаються до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Оскільки судом не було вирішено питання щодо вжитих заходів забезпечення кримінального провадження, а саме щодо арешту речових доказів - виконавчих проваджень, тому клопотання начальника Біляївського МВДВС ГТУЮ в Одеській області підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 174, 369, 372, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання начальника Біляївського МВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт з виконавчих проваджень: 51159321, 51159809, 51159689, 51159470, 51160215, 51160056, 51160046, 51160658, 51160379, 51160222, 51161264, 51163524, 51161507, 51161403, 51164329, 51163760, 51163623, 51166767, 51164486, 51168310, 51167495, 51157055, 51169103, 51160530, 51160436, 51159161, 51158994, 51157425, 51069502, 510697765, 51069656, 51068343, 51069202, 51069376, 51068173, 51068235, 51068311, 51067916, 51067973, 51068067, 51067394, 51067556, 51067865, 51066950, 51067135, 51067185, 51066465, 51066625, 51066761, 51065897, 51066107, 51066302, 51065422, 51065580, 51065658, 51064441, 51064724, 51065084, 51063506, 51063791, 51063992, 51064407, 51062742, 51062943, 51063093, 51058759, 51058855, 51062528, 51057821, 51058511, 51058656, 51057234, 51057457, 51057649, 51056441, 51056634, 51056949, 51055516, 51055857, 51056103, 51054028, 51054915, 51055155, 51053207, 51053630, 51053848, 51052754, 51052922, 51052124, 51066793, 51052576, 51157407, 51044619, 51043769.
Повернути виконавчі провадження до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Біляївський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 17 січня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1