Провадження № 1-кс/537/1760/2018
Справа № 537/38/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 року слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , начальника слідчого відділення ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

встановив:

До слідчого судді звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, відповідно до якої просить: 1) внести повні відомості про вчинення злочину, а саме зазначити, що 17.11.2017 року за попередньою змовою між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , скаржнику були нанесені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та у нього викрадено: мобільний телефон, шкіряний гаманець чорного кольору з грошима у сумі 400 грн., паспорт громадянина України, куртку; 2) внести до ЄРДР правильну кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0002057 за ч. 2 ст. 187 КК України (відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб); 3) повідомити ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про підозру за ч. 2 ст. 187 КК України; 4) визнати неправомірною бездіяльність слідчого, що полягає у не винесенні постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання потерпілого від 29.10.2018 року, та зобов`язати орган досудового розслідування задовольнити в повному обсязі клопотання потерпілого від 29.10.2018 року.
В обґрунтування поданої скарги зазначено, що в провадженні СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0002057 від 25.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Заява про вчинення розбою скаржником була подана 25.11.2017 року, в ній було зазначено, що 17.11.2017 року відносно скаржника вчинено розбій за попередньою змовою ОСОБА_11 з ОСОБА_12 . Вважає, що слідчим відповідні слідчі дії не проводяться, на всі клопотання скаржника виносяться формальні відписки, особам причетним до вчинення злочину не повідомляється про підозру, відомості до ЄРДР внесені не повні, кваліфікація злочину не вірна. Так, на його думку, бездіяльність слідчого полягає у: невнесенні повних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви; рішенні слідчого про відмову у задоволенні клопотання; недотримання розумних строків слідчим; безпідставне затягування досудового розслідування, неодноразові допити в якості свідків осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення; відмова в оголошенні підозри ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити з мотивів вказаних у ній.
Начальник слідчого відділення ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вказав, що досудове розслідування проводиться належним чином.
Вислухавши учасників розгляду скарги, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 25.11.2017 року СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП у Полтавській області на підставі заяви ОСОБА_3 внесено до ЄРДР за номером кримінального провадження 0002057 наступну інформацію: дата реєстрації провадження 25.11.2017; дата надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела: 24.11.2017; заявник або потерпілий: ОСОБА_3 ; дата внесення до ЄРДР: 25.11.2017; правова кваліфікація: ч. 1 ст. 187 КК України; фабула: 17.11.2017 року близько 18:00 год. невстановлена особа, перебуваючи в 4-му під`їзді будинку АДРЕСА_1 , нанесла тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та здійснила напад з метою заволодіння майном гр. ОСОБА_3 , 1991 року народження, а саме: паспортом громадянина України на ім`я потерпілого, курткою, мобільним телефоном «Lenovo A630t» імеі: НОМЕР_1 чорного кольору та грошима в сумі 400 грн.; орган досудового розслідування: відділення №1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області; слідчий: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; прокурор: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .
З прохальної частини скарги вбачається, що скаржник просить внести повні відомості про вчинення злочину, а саме зазначити, що 17.11.2017 року за попередньою змовою між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , скаржнику були нанесені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та у нього викрадено: мобільний телефон, шкіряний гаманець чорного кольору з грошима у сумі 400 грн., паспорт громадянина України, куртку.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення скарги в цій частині, прихожу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року зазначено, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (див. Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).
Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
З наведеного вбачається, що право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що вимога скаржника в даній частині задоволенню не підлягає.
Що стосується вимог скаржника про внесення до ЄРДР правильної кваліфікації у кримінальному провадженні № 0002057 за ч. 2 ст. 187 КК України (відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб); повідомлення ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про підозру за ч. 2 ст. 187 КК України, слідчий суддя вважає, що дані вимоги також задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Згідно ч. 4 ст. 22 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Таким чином, вирішення зазначених питань не входять до повноважень слідчого судді, що передбачені главою 26 КПК України.
При цьому, слідчим суддею встановлено, що 29.10.2018 року скаржник направив слідчому клопотання, згідно якого просив: 1) відібрати від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_22 письмові пояснення про причетність останніх до вчинення злочину, їх мотив; 2) висунути терміново обвинувачення про підозру ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 187 КК України; 3) допитати їх, як підозрюваних, а не як свідків шляхом перехресного допиту; 4) оглянути місце події де скоєно злочин, а саме 4 поверх будинку АДРЕСА_1 , зробити фото з місця злочину; 5) допитати всіх сусідів будинку АДРЕСА_1 з 2 по 9 поверх, окрім квартири АДРЕСА_2 ; 6) провести перехресних допит ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , після оголошення їм підозри, розслідувати розбій за ч. 2 ст. 187 КК України, який скоїли ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 17.11.2017 року близько 18:00 19:30 год.; 7) усунути всі розбіжності у показах свідків і підозрюваних до перехресного допиту; 8) винуватих осіб ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 притягти до кримінальної відповідальності за розбій ч. 2 ст. 187 КК України; 9) встановити оточення з ким спілкуються і спілкувались ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до вчинення злочину; 10) з`ясувати з ким вели телефонні розмови ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх оточення, що вони робили 17.11.2017 року на протязі дня до 23:59 год.; 11) встановити оточення ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; 12) вирішити питання про допит вказаних осіб без їх законних представників; 13) внести повні відомості, а саме зазначити, що у нього після нанесення тілесних ушкоджень викрадено особисті речі: мобільний телефон, гаманець чорного кольору з грошима у суммі 400 грн., куртку чорного кольору та іконки.
03.11.2018 року за вих. № Б-252 слідчим було надано відповідь скаржнику про часткове задоволення вказаного клопотання.
Так, дослідивши матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0002057, беручи до уваги пояснення учасників розгляду скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 в частині зобов`язання слідчого провести такі слідчі дії, як: огляд місця події, а саме під`їзду № 4, будинку АДРЕСА_1 ; встановити осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення вчиненого 17.11.2017 року відносно ОСОБА_3 в під`їзді АДРЕСА_3 та провести їх допит підлягає задоволенню, оскільки проведення даних слідчих дій необхідно для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.
Зобов`язати СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області провести наступні слідчі дії: огляд місця події, а саме під`їзду № 4, будинку АДРЕСА_1 ; встановити осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення вчиненого 17.11.2017 року відносно ОСОБА_3 в під`їзді АДРЕСА_3 та провести їх допит.
В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 04.12.2018 року.