У Х В А Л А

11.12.2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю
особи, яка звернулась із скаргою ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жмеринка скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Жмеринської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії., -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 10.12.2018 року звернувся із скаргою на відмову Жмеринської місцевої прокуратури у внесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії.
Справа згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 10.12.2018 року передана слідчому судді ОСОБА_1 .
Скарга мотивована тим, що 03.12.2018 року на його заяву про злочин громадянки ОСОБА_4 за завідомо неправдиве повідомлення про злочин з проханням порушити кримінальну справу відносно неї та занести в ЄРДР, ОСОБА_3 отримав безпідставну відмову, яка суперечить вимогам ст. 214 КПК України та ухвалі Жмеринського суду від 12.11.2018 року. Пояснення по скарзі надасть у судовому засіданні. Просить скасувати повідомлення з прокуратури про відмову занести його заяву в ЄРДР та зобов`язати прокурора виконати вимоги ст. 214 КПК України та ухвалу суду від 12.11.2018 року. (а.с. 1)
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 власну скаргу підтримав, просив її задовольнити. Додатково та на запитання пояснив, що в лютому 2016 року ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження. Він спеціально добився того, щоб вирок суду за цим фактом набрав законної сили та на даний час звернувся до ЕСПЛ із відповідною заявою з метою отримати відповідне відшкодування за рахунок держави. В своїй заяві про злочин він повідомив відомості, які повідомила ОСОБА_4 у заяві про злочин та надалі слідчому та докази на їх спростування, однак прокурор провів аналіз доказів та відмовив у внесенні відомостей до ЄРДР, що є недопустимим. Просив скаргу задовольнити.
З метою встановлення підстав для відводу та самовідводу пояснив, що невирішеної заяви про внесення відомостей до ЄРДР щодо судді ОСОБА_1 немає, немає жодної справи, у якій стороною є слідчий суддя ОСОБА_1 , якій він довіряє та не вбачає заяв для відводу від розгляду даної справи.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечив, вказав, що у заяві ОСОБА_3 про злочин від 03.12.2018 року відсутні дані, які б свідчили про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ст. 383 КК України, що стало перешкодою для внесення відповідних відомостей у ЄРДР. Зокрема по зверненню ОСОБА_4 було порушене кримінальне провадження та винесено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_3 саме за тим фактом, які повідомила ОСОБА_4 нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . По інших фактах, що вказані у заяві: реєстрація за вказаною адресою, вона має право власності на будинок та землю, ОСОБА_3 добровільно впустив її в будинок порушено інші кримінальні провадження та вони не можуть бути об`єктом даного злочину.
Вислухавши пояснення особи, яка звернулась до суду із скаргою,пояснення прокурора, дослідивши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 , матеріали із наглядового провадження №74-72-16 за зверненням ОСОБА_3 від 03.12.2018 року слідчий суддя встановив наступні обставини.
Відповідно до заяви ОСОБА_3 про злочин, поданої ним до Жмеринської місцевої прокуратури 03.12.2018 року ОСОБА_3 вказує, що 26.02.2016 року громадянка ОСОБА_4 надала заяву про вчинення ОСОБА_3 злочину, про що надає відповідний протокол. В цій заяві та в подальших поясненнях слідчому вона заявила: 1) ОСОБА_3 наніс їй ушкодження; 2) вона зареєстрована за цією адресою; 3) вона має право власності на будинок та землю; 4) ОСОБА_3 добровільно впустив її в будинок. На цій підставі ОСОБА_3 отримав вирок та був оштрафований на 500 гривень. Через 2 роки він зібрав всі докази, які спростовують ці твердження, а саме: 1) постанову від 24.09.2018 року, в якій експерт фактично визнає створення ним штучним доказів; 2) ухвалу Барського суду про скасування цієї постанови, 3) довідку швидкої допомоги; 4) талон; 5) заяву від 30.03.2016 року, 6) клопотання Назарової; 7) держреєстр. Просить порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_4 за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про злочин та занести його до ЄРДР. (а.с.2) Підпис про повідомлення ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України на даній заяві відсутній.
Відповідно до матеріалів із наглядового провадження №74-72-16, до заяви про злочин ОСОБА_3 додано копію ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.11.2018 року щодо зобов`язання прокурора внести відомості про злочин відносно ОСОБА_6 за ст. 384 КК України; ксерокопію протоколу про прийняття заяви про вчинене правопорушення від 26.02.2016 року від ОСОБА_4 , де вона, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України повідомила, що 26.02.2016 року близько 15.10 години ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження з використанням газового пістолету; ксерокопії талону; заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на огляд від 26.02.2016 року; клопотання ОСОБА_4 від 25.03.2016 року; інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав; листа «Жмеринської станції екстреної допомоги» від 02.11.2018 року без номера, копію ухвали від 22.10.2018 року Барського районного суду Вінницької області про скасування постанови від 24.09.2018 року про закриття кримінального провадження №30000020 від 21.03.2017 року та самої постанови від 24.09.2018 року; вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.10.2017 року у справі №130/2146/16-к, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні 26 лютого 2016 року злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за умисні легкі тілесні ушкодження, що були нанесені ним ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 .
Листом від 04.12.2018 року за №74-72-16 за підписом заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_3 на його заяву від 03.12.2018 року з приводу вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 роз`яснено, що із поданої ним заяви не вбачається фактичних даних, що свідчать про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а тому підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає, про що свідчить зазначення у заяві від 03.12.2018 року ОСОБА_3 про вирок Жмеринського міськрайонного суду по факту нанесення 26.02.2016 року ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, за що його було засуджено до штрафу у розмірі 500 гривень. (а.с. 2-3)
Також суду надано ксерокопію карти виїзду швидкої медичної допомоги №2590 щодо ОСОБА_4 від 26.02.2016 (а.с.5)

Таким чином із аналізу заяви про злочин ОСОБА_3 та доданих до неї ОСОБА_3 документів вбачається, що заява про вчинене кримінальне правопорушення, повідомлене ОСОБА_4 у протоколі від 26.02.2016 року була предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні 130/2146/16-к за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнаний винуватим та йому призначене покарання у виді штрафу.
Відповідно до ч.ч.1-2, 4, 5 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:
1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;
3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;
5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;
7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Відповідно до статті 383 Кримінального кодексу України об`єктом даного злочину є інтереси правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі. Об`єктивна сторона злочину полягає у завідомо неправдивому повідомленні суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину. Неправдивим таке повідомлення є, коли воно стосується злочину, якого насправді не було, або коли у ньому міститься інформація про вчинення злочину особою, яка насправді його завідомо для винного не вчиняла, або про вчинення особою більш тяжкого злочину, ніж той, що вона насправді вчинила. Неправдивість повідомлення повинна стосуватись тільки фактичних обставин вчинення злочину, а не його юридичної оцінки. Адже, якщо у повідомленні будуть подані правдиві факти щодо вчиненого злочину, але їм буде дана неправильна юридична оцінка, то не буде відповідно і завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину.
Із заяви ОСОБА_3 про злочин від 03.12.2018 року не вбачається, яке саме неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про фактичні обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, надала ОСОБА_4 і лише в ході судового засідання шляхом опитування ОСОБА_3 встановлено, що на його думку ОСОБА_4 у протоколі від 26.02.2016 року завідомо повідомила про злочин, який ОСОБА_3 не вчиняв, тобто він їй вказаних тілесних ушкоджень не наносив.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 про злочин від 03.12.2018 року не містить відомостей про вчинений ОСОБА_4 злочин за ст. 383 КПК України, оскільки не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення даного кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, що є перешкодою для внесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Дана заява не містить відомостей повідомлення заявника ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України та за своїм змістом є юридичною оцінкою викладених у ній трьох обставин та їх спростуванням, що стосується також і оцінки доказів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, яке закінчене винесенням обвинувального вироку.
Виходячи із вказаних вище норм закону, встановлених обставин та наведених мотивів, слідчий суддя у даному конкретному випадку дійшов висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Жмеринської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії, слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Жмеринської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1