В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2018 Справа №607/25111/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001617 від 05 червня 2018 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зборів, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2018 року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 спільно із двома особами матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, перебували у м. Тернополі, де з метою їхнього збагачення, домовились спільно, незаконно заволодіти транспортним засобом марки «Honda CR-V», внаслідок чого у них виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. З цією метою особи матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження та обвинувачений ОСОБА_3 у нічний період доби 08 червня 2018 року на автомобілі марки «Рено Трафік» їздили по вулицях м. Тернопіль, для того щоб знайти автомобіль марки «Honda CR-V».

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_3 спільно із двома особами матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження близько 03.00 год. 08 червня 2018 року, приїхали автомобілем «Рено Трафік» до будинку №35 по вул. 15 квітня у м. Тернополі, де побачили автомобіль марки «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 . Зупинивши автомобіль «Рено Трафік» неподалік, обвинувачений ОСОБА_3 залишився за кермом автомобіля, а особи матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, підійшли до автомобіля марки «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_7 . Переконавшись у тому, що за ними ніхто не спостерігає та їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи те, що діють проти волі власника та користувача вказаного транспортного засобу ОСОБА_7 , особа матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, за допомогою заздалегідь підготовленого дубліката ключа запалювання відчинив передні водійські двері даного автомобіля, після чого за допомогою цього ж дублікату ключа запалювання завів двигун автомобіля марки «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 та під`їхав ним до місця де був припаркований автомобіль «Рено Трафік». В подальшому за кермо автомобіля марки «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 сів обвинувачений ОСОБА_3 та поїхав ним на об`їзну дорогу у сторону м. Броди, Львівської області, а особи матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, у свою чергу сіли в автомобіль «Рено Трафік» та під керуванням одного із них, поїхали слідом за обвинуваченим ОСОБА_3 .

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 та осіб матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 512 777 гривень 80 копійок.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

26 листопада 2018 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та відшкодував повністю завдану майнову шкоду. Крім цього, за умовами угоди, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався надавати викривальні показання щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 стосовно відомих йому обставин вчинення ними кримінальних правопорушень.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Ч.4 вказаної статті також передбачає, що укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_7 26 листопада 2018 року надала письмову згоду прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити укладену між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1