Справа № 364/1457/18
Провадження № 1-кп/364/27/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

(повноваження підтверджено копією постанови про призначення групи прокурорів від 15.12.2018 р., а.п. 30),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

а також представника Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області кримінальне провадження, внесене 15.10.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, освіта професійно-технічна, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
До Володарського районного суду Київської області 30.11.2018 р. надійшов затверджений прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 26.11.2018 р. між прокурором ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності його захисника ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області; ухвалою суду від 05.12.2018 р. у порядку статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) призначено підготовче судове засідання на 21.01.2019 р.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 у 2016 році, точної дати і часу під час досудового розслідування не встановлено, у невстановленої слідством особи умисно придбав револьвер, виготовлений саморобним способом за типом нарізного шестизарядного револьвера (без номера) під патрон калібру 9х18 мм (ПМ), та шість патронів калібру 9х18 мм, які переніс до місця свого проживання та в подальшому незаконно зберігав револьвер та бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

14.10.2018 р. близько 23:00 год. ОСОБА_4 взяв револьвер, магазин якого споряджено шістьма набоями, поклав його між водійським та пасажирським сидіннями належного йому автомобіля марки «SKODA FABIA АMBIENTE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вирушив на цьому автомобілі до смт Володарка Київської області у власних справах, чим умисно незаконно переміщував (носив) вогнепальну зброю та боєприпаси.

15.10.2018 р. о 05 год. 10 хв. у ході здійснення патрулювання по вул. Кооперативна в смт Володарка Київської області поблизу центрального кладовища працівниками Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області виявлено припаркований на узбіччі автомобіль марки «SKODA FABIA АMBIENTE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . У середині автомобіля на водійському сидінні знаходився ОСОБА_4 . Зупинившись біля цього автомобіля відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 34 Закону України «Про Національну поліцію» нарядом ГРПП названого відділення поліції прийнято рішення здійснити поверхневу перевірку автомобіля та ОСОБА_4 , під час якої працівниками поліції виявлено та вилучено револьвер, магазин якого споряджено набоями в кількості шести штук калібру 9х18 мм., які останній умисно зберігав без передбаченого законом дозволу без мети збуту.

Згідно з висновком експерта від 14.11.2018 р. № 8-5/1066 наданий на дослідження револьвер, вилучений 15.10.2018 р. неподалік кладовища на вул. Кооперативна в смт Володарка Київської області та який поміщено до спецпакету № 04729361, виготовлений саморобним способом за типом нарізного шестизарядного револьвера (без номеру) під патрон калібру 9х18 мм (ПМ) та відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї; наданий на дослідження револьвер, вилучений 15.10.2018 р. неподалік кладовища на вул. Кооперативна в смт Володарка Київської області, придатний для проведення пострілів патронами калібру 9х18 мм (ПМ); наданий на дослідження револьвер, вилучений 15.10.2018 р. неподалік кладовища на вул. Кооперативна в смт Володарка Київської області, виготовлений саморобним способом. Надані на дослідження патрони в кількості 6 штук, вилучені 15.10.2018 р. неподалік кладовища на вул. Кооперативна в смт Володарка Київської області та які поміщено до спецпакету № 04729361, відносяться до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї; ці патрони придатні для стрільби; надані патрони призначені для використання у нарізній вогнепальній зброї відповідного калібру пістолетах, пістолетах-кулеметах калібру 9х18 мм (ПМ, АПС, ПА-63, П-64 цей перелік не є вичерпним).

Разом з тим, 26.11.2018 р. між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами зазначеної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною першою статті 263 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про визнання винуватості.

Згідно із згаданою угодою обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні під час досудового розслідування та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, ствердив викладені в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості обставини його вчинення, пояснивши, що зброю придбав, зберігав і носив із собою з метою самозахисту.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та кваліфікує такі дії за частиною першою статті 263 КК України.

Висновок суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого за частиною першою статті 263 КК України ґрунтується також на правових позиціях Верховного Суду щодо застосування в цій статті КК України терміну «закон» у широкому розумінні (постанови Суду від 31.05.2018 р. у справі № 127/27182/15-к та від 04.12.2018 р. у справі № 161/3885/16-к).

Крім того, угодою про визнання винуватості від 26.11.2018 р. сторонами кримінального провадження погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною першою статті 263 КК України, а саме: 3 (три) роки позбавлення волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та застосуванням частини першої статті 76 КК України з покладенням обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Також в угоді про визнання винуватості сторонами передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди; згідно зі статтею 468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

За вимогами пункту 1 частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, який згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною сьомою статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Суд також враховує роз`яснення, викладені в пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 р. № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», згідно з якими для укладення, зокрема, угоди про визнання винуватості з`ясування визначених у частині першій статті 75 КК України питань не є обов`язковим, проте якщо сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, суд відповідно до частин другої, третьої статті 75 КК України зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди за наявності визначених законом умов. Водночас тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно з частиною третьою статті 75 КК України визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, але не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

З огляду на викладене та враховуючи наявність обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину, відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують йому покарання, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 26.11.2018 р. між прокурором ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , і призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік та поклавши на нього передбачені частиною першою статті 76 КК України обов`язки з огляду на особу обвинуваченого, відсутність попередніх судимостей, належну процесуальну поведінку, каяття та усвідомлення протиправності вчинених дій.

На думку суду, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Потерпілих від злочину у кримінальному провадженні немає; матеріальної шкоди не завдано; цивільний позов не заявлявся.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд бере до уваги те, що прокурором перед судом таке питання не порушувалося, з учасниками процесу не обговорювалось, а також враховуючи, що обвинувачений не становить собою суспільної небезпеки і не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка призначається обвинуваченому, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за статтями 100, 124 КПК України.

Керуючись частиною першою статті 263 КК України, статтями 100, 124, 314, 369-371, 373, 374, 376, 392, 393, частиною четвертою статті 394, статтями 395, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.11.2018 р. між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному 15.10.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218, ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 26.11.2018 р. покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, встановивши на підставі статті 75 КК України іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до частини першої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання, повідомляти цей уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової балістичної експертизи у розмірі 2 288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 00 (двадцять) копійок.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 15.10.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218, а саме:

рацію жовтого кольору з написом «MOTOROLA», металеву конструкцію з резинкою (рогатка), балаклаву комуфляжного кольору, пристрій нічного бачення марки «PULSAR» в матерчаті сумці чорного кольору, сокиру з дерев`яним руків`ям, будівельні матерчасті рукавички сірого кольору, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути власникові;

пістолет за типом нарізного шестизарядного револьвера (без номеру) під патрон калібру 9х18 мм (ПМ), три патрони калібру 9 мм (три патрони використано під час проведення експертизи), що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Володарського відділенні поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, знищити.

Копію вироку суду негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захисникові ОСОБА_5 та прокурору ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1