Справа № 496/414/19
Провадження № 1-кп/496/194/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Біляївський районний суд
Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього ОСОБА_5
представника служби у справах дітей ОСОБА_6
неповнолітнього ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка, Одеська область, Україна, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , навчається в Троїцькі загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів на екстернатній формі навчання, -

В С Т А Н О В И В:

16.10.2018 року, близько 01 години 00 хвилин, більш точний час слідством не встановлений, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на стадіоні, який розташований в АДРЕСА_1 , в ході сварки та раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, схопивши неповнолітнього ОСОБА_8 , 2002 року народження, правою рукою за зап`ястя лівої руки, наніс декілька ударів кулаком лівої руки по обличчю останнього, в результаті чого неповнолітній ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забою шийного відділу хребта, забою м`яких тканин лівого лучезап`ясного суглобу та лівої кисті. Зазначені пошкодження спричинили розлад здоров`я у межах від 6-ти до 21 дня та згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово- медичної експертизи №394 від 26.11.2018 року.

Зазначені дії неповнолітнього ОСОБА_7 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Неповнолітній ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за суспільно-небезпечним діянням, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, винним визнав себе повністю.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері на строк 1 рік.
Захисник у судовому засіданні просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері на строк 1 рік.
Законний представник малолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_5 не заперечувала проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру.
Представник служби у справах дітей Біляївської РДА ОСОБА_9 вважала за доцільне застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд батьків на строк 1 рік.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №118, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг віку кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_7 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно ОСОБА_7 , суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються посередньо по місцю проживання та навчання , не перебуває на обліку в секторі ювенальної поліції та у в службі у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації, на обліку у лікаря-нарколого та психіатара не стоїть, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння передбаченого ч.2 ст.125. В зв`язку з цим до неповнолітнього ОСОБА_7 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, виді передачі під нагляд батькам.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.
Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.
Відповідно до вимог п.3 ч.1ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що вину ОСОБА_7 в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, доведена в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, передбачені ч. 2 п. 3 ст. 105 КК України.
Керуючись ст. ст.22,97,105 КК України, ст.ст.284,292,301,498-501,392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000974 від 10.11.2018 року відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України- задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївки Одеська область Україна, громадянина України, учня Троїцької загальноосвітньої школи 1-3 ст., мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 1 рік.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1