ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________Справа № 636/2854/14-к
Провадження № 1-кп/636/77/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

основних присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

запасної присяжної: ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

секретаря ОСОБА_12 ,

розглянувши судом присяжних у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва кримінальне провадження №0000605 за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Введенка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

02.05.2014 року ОСОБА_9 , знаходячись у гостях у ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході спілкування запропонував ОСОБА_8 , шляхом застосування насильства, заволодіти грошовими коштами в сумі 60000 гривень, які належать ОСОБА_13 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , про що йому було відомо заздалегідь. Дійшовши спільної змови на вчинення злочину, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 розробили план вчинення злочину, розподіливши при цьому ролі, відповідно до яких ОСОБА_9 повинен був застосувати насильство у виді нанесення ударів, від яких потерпілий повинен був втратити можливість активних дій до супротиву, що забезпечило б безперешкодний доступ до будинку, а в свою чергу, ОСОБА_8 повинен був проникнути до вказаного будинку, де б заволодів грошовими коштами, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли б.

05.05.2014 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , маючи злочинний намір направлений на протиправне заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, діючи умисно та спільно із ОСОБА_8 , прямували до будинку АДРЕСА_3 , який належить родичам ОСОБА_9 . У будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переодягнулися, обговорили ще раз план дій, та ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 ніж, який він заздалегідь придбав для вчинення злочину, ОСОБА_8 сховав ніж у рукав кофти. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 прослідували до калитки буд. АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 подзвонив у дзвінок будинку. На дзвінок із будинку вийшов ОСОБА_13 та, побачивши раніше йому знайомого ОСОБА_9 , відчинив калитку. ОСОБА_9 , продовжуючи спільний із ОСОБА_8 , злочинний намір, попрохав у ОСОБА_13 пляшку води для того, щоб притупити його реакцію, та для того, щоб напад був не очікуваним. ОСОБА_13 виконав прохання ОСОБА_9 , на що останній, випивши воду, знову попрохав води у ОСОБА_13 . Після того, як ОСОБА_13 виніс води та передав пляшку ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , маючи при собі ніж, який йому передав ОСОБА_9 , з під-кроком ноги підбіг до ОСОБА_13 та наніс останньому два удари ножем в область черева, спричинивши колото-різане поранення черевної стінки в області правого підребер`я, проникаюче у черевну порожнину, з пошкодженням печінки, стінки шлункового міхура та нижньої полої вени, внутрішньочеревним крововиливом та за черевною гематомою з права в під печінкової області, що супроводжувалося геморагічним шоком. За ступенем тяжкості дані ушкодження кваліфікуються за критерієм небезпечності для життя як тяжке тілесне ушкодження. ОСОБА_13 , після нанесених йому ударів, закрив двері калитки правою рукою та побіг до будинку, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , побачивши, що потерпілий тікає, а тому вони не зможуть довести до кінця свій злочинний намір щодо заволодіння його майном з незалежних від них підстав, з місця скоєння злочину зникли, сховавшись у будинку родичів ОСОБА_9 .

Крім цього, 05.05.2014 року приблизно о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_9 , маючи злочинний намір, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно та спільно із ОСОБА_8 , знаходився біля будинку АДРЕСА_3 . В ході реалізації свого злочинного наміру, у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник злочинний намір на умисне вбивство, з корисливих мотивів, ОСОБА_13 . Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_8 наніс останньому два удари ножем в область черева, спричинивши останньому колото-різане поранення черевної стінки в області правого підребер`я, проникаюче у черевну порожнину, з пошкодженням печінки, стінки шлункового міхура та нижньої полої вени, внутрішньочеревним крововиливом та за черевною гематомою з права в під печінкової області, що супроводжувалося геморагічним шоком. За ступенем тяжкості дані ушкодження кваліфікуються за критерієм небезпечності для життя як тяжке тілесне ушкодження. ОСОБА_13 , після нанесених йому ударів, закрив двері калитки правою рукою та побіг до будинку. Після чого, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 , вважаючи, що виконали всі дії для доведення злочину до кінця, і вважаючи, що від отриманих поранень ОСОБА_13 помре, з місця скоєння злочину втекли, сховавшись у будинку родичів ОСОБА_9 . Але від обставин, які не залежали від їх волі, зважаючи на те, що ОСОБА_13 була надана вчасна та невідкладна медична допомога, останній залишився живий.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні винуватим визнав себе частково. Повідомивши, що запропонував ОСОБА_8 допомогти забрати борг у потерпілого, на що останній погодився. Вони 05.05.2014 року, приїхавши на дачу біля 19 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 , перевдяглися, він дав ножа ОСОБА_8 для відлякування собаки та чекали темноти до 22 години 30 хвилин. Потім, змінюючи показання, зазначив, що бажав у потерпілого скоїти крадіжку мотора та труби, однак, де буде зберігати та як буде реалізовувати викрадене майно не планував. При цьому, він запропонував ОСОБА_8 стояти на «шухаре». Прийшовши до будинку потерпілого, подзвонив у калитку, потерпілий вийшов та він попрохав у нього води. Потерпілий тричі на його прохання виносив воду, останній раз він розлютився та на адресу ОСОБА_8 став виражатися нецензурною лайкою, потерпілий штовхнув ОСОБА_8 і він побачив у останнього ніж, який був у крові, перелякавшись, потерпілий побіг, захлопнувши калитку, а вони пішли до свого будинку, де ОСОБА_8 віддав йому ніж, який він викинув у дворі.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні винуватим визнав себе частково, не заперечував, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, та зазначив, що вони з ОСОБА_9 не мали наміру нападати на потерпілого та позбавляти життя останнього. Пояснивши, що ОСОБА_9 запропонував допомогти йому забрати борг у сусіда в с. Тернова Чугуївського району Харківської області, приїхавши 05.05.2014 року до будинку АДРЕСА_3 , вони там перевдяглися в спортивний одяг, взяли рукавички, ОСОБА_9 дав йому ножа для відлякування собаки, та чекали темноти. Потім, змінюючи показання, зазначив, що вони домовилися з ОСОБА_9 вчинити крадіжку майна потерпілого, а саме: мотора та труби, при цьому він мав стояти біля калитки. О 22 год.30 хвилин вони пішли до будинку потерпілого, у вікнах горіло світло. ОСОБА_9 подзвонив у калитку, вийшов потерпілий та на його прохання виніс води. Потерпілий ОСОБА_9 тричі виносив воду, останній раз він розлютився та почав висловлюватися на його адресу нецензурної лайкою, виникла конфліктна ситуація, потім його штовхнув, у відповідь він наніс удар ножем, злякався та втік.

Потерпілий ОСОБА_13 повідомив суду, що він з ОСОБА_9 перебував у приятельських стосунках тривалий час, останній неодноразово прохав позичити йому 10 000 грн. В той день 05.05.2014 року о 23 годині 30 хвилин до нього прийшов ОСОБА_9 і попрохав винести води, коли він відчинив калитку, то побачив ОСОБА_8 , котрий стояв збоку і це його насторожило. Потім на прохання ОСОБА_9 він ще виніс чашку води, ОСОБА_14 виплеснув в його обличчя горілку, він розлютився, зачинив калитку і сказав їм, щоб більше не приходили, він пішов відпочивати. Однак ОСОБА_9 знов його покликав через деякий час та прохав винести баклажку води, він виніс і в цей час ОСОБА_8 наніс йому удар, який прийшовся у змійку верхньої одежі в область грудей та тільки поранив шкіру, а другий у живіт, він захлопнув калитку та побіг до флігеля.

Дружина потерпілого ОСОБА_15 , яка була під час судового засідання допитана як свідок, повідомила, що 05.05.2014 року біля 23 годин 00 хвилин чоловік забіг до флігеля, покликав її та сказав, що його підрізав ОСОБА_9 і ще один чоловік. Вона подзвонила родичу ОСОБА_16 , той прибіг та викликав швидку та міліцію. Також повідомила, що ОСОБА_9 є її родичем, останнього часу, до події, декілька разів прохав позичити йому 10 000,00 грн., але вони з чоловіком відмовляли, також те, що йому було добре відомо, оскільки ОСОБА_9 часто приходив до них додому і завжди в нічний час, про те, що собака зачинена та перебуває весь час у вольєрі. Під час огляду місця події, який відбувався в її присутності, ОСОБА_9 на перше питання слідчого «чому прийшли?» відповів «за грошима», а на друге запитання «за якою сумою ви йшли?» відповів «60 000,00 грн.». Крім того, повідомила суду, що її сестра, яка мешкає з ними разом, ОСОБА_17 , після події, яка відбувалася, дуже шкодувала, що це вона винна у скоєному, тому що розповіла ОСОБА_9 , що в нас є 60 000,00 грн., оскільки ОСОБА_9 постійно її запитував, про те, чи є в нас коштів та пропонував їй «давай заберем, де вони лежать?».

Свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що коли подзвонила йому та повідомила про те, що сталося, ОСОБА_15 , він одразу прибіг до будинку потерпілого, оскільки мешкає від них через будинок, побачив, що потерпілий лежить на дивані, рана велика та він її заткнув рушником.

Свідок ОСОБА_18 , який є рідним братом обвинуваченого, при допиті в суді зазначив, що ОСОБА_9 йому теж пропонував піти до сусіда та забрати борг, але він не погодився.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими своєї вини у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднане із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинене за попередньою змовою групою осіб та в закінченому замаху на вчинення умисного вбивства із корисливих мотивів, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених під час судового розгляду доказів, які не викликали сумніву у сторін кримінального провадження, тому оцінені судом присяжних як належні письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Протоколом огляду місця події від 06.05.2014 року встановлено, що місцем вчинення злочину є подвір`я будинку АДРЕСА_3 , в якому зафіксована обстановка у флігелі та сліди впливу вогню. З флігелю вилучено: три кухонні ножи, ковдра зі слідами бурого кольору, чашка, червоного кольору, при обробці якої дактилоскопічним порошком виявлені сліди пальців рук, які відкопійовані на липку стрічку, з подвір`я 4 рукавички, які оглянуті та визнані речовими доказами та здані до кімнати зберігання речових доказів Чугуївського ВП ГУ НП України в Харківській області, окрім трьох ножів, які передані на зберігання потерпілому (а.к.п.9-11, 58, 59, 60-61, 62, 64-65, 66, 67 Т.1).

Додатковими протоколами огляду місця події від 07.05.2014 року та демонстраціями відеозапису в залі судового засідання, за участі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та в присутності власника - ОСОБА_15 , встановлено, що ОСОБА_9 на місці вчинення кримінального правопорушення зазначив, що прийшов до потерпілого разом з ОСОБА_8 з метою пограбувати потерпілого, взявши з собою ніж, після того як ОСОБА_8 наніс удар ножем потерпілому в живіт, останній побіг до флігелю, а вони в свій будинок, при цьому ОСОБА_8 сказав «ми оплошались» (а.к.п.39-41, 42, 43-45, 46 Т.1)

Відповідно до висновку експерта № 113 від 28.05.2014 року на поверхнях трьох ножів, вилучених 06.05.2014 року з будинку АДРЕСА_3 , виявлені сліди папілярних ліній руки у вигляді мазків, накладень, окремих груп папілярних ліній. Дані сліди для ідентифікації особи не придатні (а.к.п. 74-75, 76 Т.1).

Згідно висновку експерта № 138 від 28.05.2014 року на відрізках липких стрічок розмірами 48*51 мм та 48*50 мм, які вилучено під час проведення ОМП 06.05.2014 року в будинку АДРЕСА_3 , виявлено сліди папілярних ліній руки у вигляді мазків, накладень, окремих груп папілярних ліній. Дані сліди для ідентифікації особи не придатні (а.к.п. 84-85, 86 Т.1).

На підставі висновку № 374-Ис/16 від 17.07.2014 року встановлено, що на ковдрі, вилученої під час огляду місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютинінами анти- В, походження якої від потерпілого ОСОБА_13 не виключити неможливо (а.к.п.94-95).

Висновком експерта №255-Ч/14 від 09.07.2014 року встановлено, що у ОСОБА_13 мається колото-різане поранення черевної стінки в області правого підребер`я, проникаюче в черевну порожнину, з ушкодженням печінки, стінки жовчного міхура та нижньої полої вени, внутрішньочеревною кровотечою і наявністю черевної гематоми справа в підпечінкової області і по правому фланки, що супроводжувалося в своєму клінічному перебігу розвитком геморагічного шоку. Дане пошкодження утворилося в результаті ударної дії предмета, який володіє колючо-ріжучими властивостями, можливо в зазначений період 22.30 год. 05.05.2014 р. За ступенем тяжкості вказане пошкодження кваліфікуються за критерієм небезпеки для життя як тяжке тілесне ушкодження (а.к.п. 101-102 Т.1).

Згідно висновку експерта №256-Ч/14 від 12.07.2014 року встановлені колючо-ріжучі проникаючі поранення черевної стінки могли утворитися по механізму та в строк, які зазначені потерпілим (а.к.п. 108-109 Т.1).

Протоколом слідчого експерименту від 11.06.2014 року за участі ОСОБА_8 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 показав та розповів як та при яких обставинах, яким способом завдав потерпілому тілесні ушкодження, зазначивши, що прийшли до потерпілого разом з ОСОБА_9 , щоб пограбувати його. Злочин не довів до кінця тому, що потерпілий після нанесення йому удару побіг до будинку і ОСОБА_9 почав тікати, тоді він побіг за ОСОБА_9 до будинку (а.к.п. 198-200, 201 Т.1), про що також свідчить продемонстрований відеозапис даної слідчої дії в залі судового засідання.

Протоколом слідчого експерименту від 11.06.2014 року за участі потерпілого встановлено, що ОСОБА_13 показав та розповів як та при яких обставинах, яким способом йому обвинувачений ОСОБА_8 завдав тілесні ушкодження (а.к.п. 206-208, 209 Т.1), про що також свідчить продемонстрований відеозапис даної слідчої дії в залі судового засідання.

Посилання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на відсутність умислу заподіяти смерть потерпілому та їх твердження про те, що вони йшли до потерпілого, щоб вчинити крадіжку, є такими, що суперечать іншим, зібраним у справі доказам, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично вчинені ними злочини, а також спростовуються самим характером дій обвинувачених, які підготували заздалегідь рукавички, ніж, дочекались темної пори доби, цілеспрямовано йшли до будинку потерпілого, де побачили, що останній ще не ліг спати і в його вікні горить світло. Попри це, декілька разів на вимогу ОСОБА_9 потерпілий виносив їм води, при цьому ОСОБА_8 весь час знаходився в стороні та виконував домовленість, яка була досягнута між обвинуваченими до вчинення злочину, стояв на варті.
Ці обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи: показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , даними ним під час проведення слідчого експерименту, де він зазначив, що вони з ОСОБА_9 йшли грабувати потерпілого, не закінчили вчинення злочину, оскільки потерпілий втік від них, зачинивши калитку, показами свідка ОСОБА_15 , яка вказала на те, що ОСОБА_9 неодноразово просив позичити кошти, однак вони відмовляли, спосіб вчинення злочину та використаного ним знаряддя злочину ножа, якій був заздалегідь приготований, характером дій обвинуваченого ОСОБА_8 , який наніс удар ножем в життєво важливий орган, станом алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_8 ; поведінкою обвинувачених, які не вчинили ніяких залежних від них дій щодо надання першої медичної допомоги чи виклику швидкої медичної допомоги, свідчать, що обвинувачені усвідомлювали суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачали його суспільно небезпечні наслідки і бажали їх настання, діяли з умислом на позбавлення життя потерпілого, з корисливих мотивів, однак не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки потерпілий втік до свого домоволодіння.

Виходячи з вищевикладеного, суд також не вбачає підстав для врахування позиції сторони захисту щодо перекваліфікації дій обвинуваченого з розбою на крадіжку.

Суд присяжних зазначає, що думка сторони захисту про те, що після скасування вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 21 липня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року, новий судовий розгляд повинен був розпочатися за обвинувальним актом в редакції 07.07.2015 року (а.к.п. 23-30 Т.3) не ґрунтується на законі, оскільки однією з підстав для скасування вироку слугувало те, що справа розглядалася незаконним складом суду, а тому всі процесуальні рішення, ухвалені незаконним складом суду, в тому числі і долучення обвинувального акту в редакції від 07.07.2015 року, на підставі ст.338 КПК України, не може враховуватися під час розгляду даної справи, тому судом присяжних справа розглянута за обвинувальним актом в редакції 23 липня 2014 року, що не позбавляло можливості прокурора протягом судового розгляду, у разі, якщо він дійшов би до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, скласти обвинувальний акт, в якому сформулювати змінене обвинувачення та викласти обґрунтування прийнятого рішення.

Оцінивши досліджені у справі докази в сукупності, дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд присяжних кваліфікує за ч.4 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднане із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та за ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, тобто закінчений замах на вчинення умисного вбивства із корисливих мотивів.

Винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, за оцінкою сукупності досліджених по справі доказів, суд присяжних, в обсязі пред`явленого обвинувачення, вважає доведеною.

Як особа ОСОБА_9 характеризується за місцем фактичного мешкання посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений.

Як особа ОСОБА_8 характеризується за місцем фактичного мешкання посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений.

Згідно даних акту судово-психіатричного експерта № 789 від 01.09.2014 року ОСОБА_9 в даний час ознак психозу і слабоумства не виявляє, виявлена симуляція психічного розладу. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому підозрюють ОСОБА_9 , перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 в даний час у застосуванні примусових заходів медичного характеру за психічним станом не потребує (а.к.п.100-103 Т.2).

Згідно даних акту судово-психіатричного експерта № 790 від 01.09.2014 року ОСОБА_8 в даний час ознак психозу і слабоумства не виявляє. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому підозрюють ОСОБА_8 , перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 в даний час у застосуванні примусових заходів медичного характеру за психічним станом не потребує (а.к.п.104-106 Т.2).

Суд не визнає зазначену в обвинувальному акті обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - вчинення злочину особою, за попередньою змовою групою осіб, оскільки дана обставина вже врахована при кваліфікації їх дій за ч.4 ст.187 КК України та тяжкі наслідки, завдані злочином, тому що обставина, зазначена у п. 5 ч. 1 ст. 67 КК, може оцінюватися як така, що обтяжує покарання, за умови, якщо злочином були фактично, тобто реально спричинені тяжкі наслідки, оскільки за справою встановлений лише намір ОСОБА_9 та ОСОБА_8 спричинити тяжкі наслідки (замах), вчинене враховується судом як обставина, що негативно характеризує обвинувачених.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до статті 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів, особи обвинувачених, їх відношення до скоєних злочинів, відсутність пом`якшуючої покарання обставини, а також суд присяжних приймає до уваги конкретні обставини злочину, пов`язаного з наміром позбавити життя людину з корисливих мотивів, тяжкі наслідки, і вважає виправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та попередження скоєння ними нових злочинів можливо лише в умовах їх ізоляції від суспільства, і приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей обвинувачення із врахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди в сумі 4150,52 грн. з кожного та моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. з кожного підлягає частковому задоволенню.

В частині відшкодування матеріальної шкоди суд задовольняє вимоги позивача в розмірі 4150,52 грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (квитанціями а.к.п.25-28, 92-93 Т.2), який підлягає стягненню з обвинувачених в солідарному порядку.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд, враховуючи глибину моральних страждань, перенесених потерпілим у зв`язку з протиправною поведінкою обвинувачених, з урахуванням доведених потерпілим обґрунтування розміру грошової компенсації моральної шкоди, беручи до уваги вік обвинувачених, вимоги розумності і справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинувачених в солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 100 000,000 грн.

Однак, оскільки відповідно до розписки ОСОБА_13 від 30.03.2015 року (а.к.п.21 Т.3) йому в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_9 сплачено 76 000,00 грн, з них: 4150,52 грн. - матеріальна шкода та 71849,48 грн. моральна шкода, суд стягує солідарно з обвинувачених та користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 28 150,52 грн.(а.к.п.85-95 Т.2).

Враховуючи реальне призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , з метою запобігання ризику, передбаченого п.1ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідним застосувати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього обов`язків.

Враховуючи реальне призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , з метою запобігання ризику, передбаченого п.1ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідним застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього обов`язків.

Зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з моменту застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08 травня 2014 року, тобто з 08 травня 2014 року (а.к.п.191 Т.1) по 09 лютого 2016 року, відповідно до ухвали Апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 на особисте зобов`язання (а.к.п. 153-154 Т.3).

Зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з моменту застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08 травня 2014 року, тобто з 08 травня 2014 року (а.к.п.196 Т.1) по 01 грудня 2017 року, відповідно до ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 01 грудня 2017 року про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 на домашній арешт (а.к.п. 134-135 Т.5).

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з обвинувачених на підставі ст.124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд присяжних,

у х в а л и в:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, та призначити покарання:

за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, із конфіскацією майна;

за ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, із конфіскацією майна.

Обрати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», заключив його під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання рахувати з 21 листопада 2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.05.2014 року по 09.02.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, та призначити покарання:

за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, із конфіскацією майна;

за ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, із конфіскацією майна.

Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», заключив його під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання рахувати з 21 листопада 2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.05.2014 року по 01.12.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду в розмірі 28 150 ( двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят) грн. 52 коп. солідарно.

Судові витрати за проведення судово-дактолоскопічних експертиз №113 від 28 жовтня 2014 року та №138 від 28 травня 2014 року на суму 884,52 грн. кожна покласти на ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та стягнути їх з обвинувачених в солідарному порядку на користь Державного бюджету України.

Речові докази, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області, після набрання вироком законної сили: полімерний пакет скріплений биркою Харківської обласної судово-медичної лабораторії №374Ис/14, в якому знаходиться ковдра із плямою бурого кольору знищити, три ножі - повернути ОСОБА_13 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6