Справа № 296/7778/18
Вирок
Іменем України

12 березня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання : ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0002507 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в смт.Довбиш, Баранівського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, проживає: АДРЕСА_1 ; судимості не має в силу ст.89 КК України,
за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2018 року ОСОБА_5 , керував технічно-справним маршрутним автобусом «Рута», р.н. НОМЕР_1 , зі сполученням «Затишшя-Соснова».
Цього ж дня, близько 16 год. 40 хв., здійснюючи рух по вул.Коростишівській, що в м.Житомирі, ОСОБА_5 зупинився на вимогу ОСОБА_6 , яка знаходилась на узбіччі дороги.
В свою чергу ОСОБА_4 зайшовши до салону даного транспортного засобу, підійшла до водія ОСОБА_5 для оплати проїзду. Після отримання коштів, ОСОБА_5 у вищезазначений день, час та місці, порушуючи вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, порушуючи вимоги п.21.4 зазначених Правил, розпочав рух транспортним засобом до повного зачинення дверей, та, як наслідок, під час руху транспортного засобу, пасажир ОСОБА_4 через незачинені двері випала на узбіччя дороги.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - синця на обличчі, саден на голові, перелому кісток склепіння та основи черепа, геморагічного забою головного мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Так, необережні дії ОСОБА_5 , які виразились в порушенні ним вимог пунктів 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.
В ході судового розгляду обвинувачений вину визнав повністю та показав, що 18.06.2018 року керуючи транспортним засобом, а саме: маршрутним автобусом, розпочав рух автобуса не дочекавшись повного закриття дверей, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_4 , яка зайшла в автобус, випала на узбіччя дороги та отримала тілесні ушкодження.
Потерпіла в суді показала, що зупинила автобус та зайшла в салон. В лівій руці у неї були пакети, правою рукою передала гроші за проїзд та більше нічого не пам`ятає. До тями вона прийшла в лікарні, як з`ясувалось, вона випала з автобуса через не зачинені двері, отримавши при цьому тілесні ушкодження.
Відповідно висновку експерта № 1657 від 12.07.2018 року, при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_4 у неї були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, синця на обличчі, саден на голові, перелом склепіння та основи черепа, геморагічного забою головного мозку. Відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Відповідно висновку експерта за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи № 1061/18-25 від 13.07.2018 року, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в даних умовах дорожнього руху, слід вважати, технічно необгрунтовані дії водія ОСОБА_5 , які суперечили вимогам пунктів 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України.
У зв`язку з не оспорюванням фактичних обставин, за згодою учасників судового провадження, ухвалою суду визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Оцінюючи в сукупності дослідженні докази, суд приходить висновку про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікує його дії:
за ч.2 ст.286 КК України - необережні дії, які виразились в порушені правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання, суд відповідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин передбачений ч.2 ст.286 КК України є тяжким.
Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставини, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Досліджуючи дані про особу винного, суд враховує його вік, поведінку до вчинення злочину, минуле, склад сім?ї, стан здоров`я.
ОСОБА_5 судимості не має в силу ст.89 КК України, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків, даних про особу винного, думки потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, зазначивши, що будь-яких вимог матеріального чи морального характеру до ОСОБА_5 вона не має, оскільки обвинувачений відшкодував витрати пов`язані з її лікуванням та надає їй матеріальну допомогу добровільно, суд призначає покарання обвинуваченому в межах санкції статті за якою він визнається винним, а саме: у виді позбавлення волі з випробуванням, дійшовши висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства.
Враховуючи, що обтяжуючі покарання обставини відсутні, то додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд не застосовує.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 не заявлено.
Підлягають стягненню з обвинуваченого в прибуток держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2574,00 грн.
Речовий доказ: автобус «Рута», н.з. НОМЕР_2 , повернено власнику згідно ухвали Богунського районного суду м.Житомира.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання - 3 (три ) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 в прибуток держави процесуальні витрати в сумі 2574,00 гривень.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1