Номер провадження: 11-сс/813/343/19
Номер справи місцевого суду: 521/2689/19 1-кс/521/1674/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0002360, внесеному до ЄРДР 13.12.2018 року за ч.4 ст.187 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 17.04.2019 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, офіційно не працевлаштованого, зі слів одруженого, не зареєстрованого на території України, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0002360, внесеному до ЄРДР 13.12.2018 року за ч.4 ст.187 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інший злочин, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Вказує, що слідчим та прокурором не доведені наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 , зазначених у клопотанні ризиків, та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя на вказані обставини уваги не звернув та безпідставно застосував до нього найсуворіший запобіжний захід.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_11 підозрюється в тому, що 13.12.2018 року, приблизно о 11.50 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи на території промислової бази «Орбіта», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 205, умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства та вогнепальної зброї, відкрито заволоділи майном ОСОБА_15 на загальну суму 1 367 200 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

15.02.2019 року ОСОБА_11 затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколами огляду місця події від 13.12.2018 року та 14.12.2018 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 17.12.2019 року;

- протоколом огляду предмету, файлу та відтворення, перегляду відеозапису від 14.12.2018 року, відеозаписами з камер спостереження;

- рапортом старшого оперуповноваженого з ОВС ВБОЗ УСР ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 від 27.12.2018 року;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за участю потерпілого ОСОБА_15 та підозрюваного ОСОБА_9 від 27.12.2018 року, згідно з яким потерпілий впізнав підозрюваного ОСОБА_9 як особу, zrf разом з іншими особами вчинила розбійний напад на нього;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 25.01.2019 року, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_11 разом з ОСОБА_18 та двома іншими особами кавказької зовнішньості зупинявся в готелі «Отрада», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Уютна, 11, в період часу з 13.12.2018 року по 14.12.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_11 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_11 є громадянином Республіки Азербайджан, тимчасово проживає в Україні без реєстрації, не одружений, утриманців не має, не працює, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення.

Крім того, за викладеними у клопотанні слідчого обставинами, ОСОБА_11 разом зі спільниками намагався зникнути з місця вчинення злочину.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Відсутність у ОСОБА_19 офіційного працевлаштування, відсутність відомостей про джерела його заробітку свідчить про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень.

Також у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_11 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Жодних доводів на спростування встановлених апеляційним судом обставин стороною захисту не надано.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врахував усі обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, та дійшов вірного висновку про необхідність не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому та його спільникам інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства.

ІІІ. Щодо порушень кримінального процесуального Закону, встановлених апеляційним судом.
Разом з цим, апеляційним судом встановлені процесуальні порушення, допущені слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого, які тягнуть за собою скасування оскаржуваної ухвали.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя визначив строк дії ухвали до 17.04.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

ОСОБА_11 був повідомлений про підозру 15.02.2019 року, таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 15.04.2019 року.

Слідчий суддя вказані обставини не врахував, у зв`язку з чим визначив строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 до 17.04.2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Вищевказані процесуальні порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Висновки апеляційного суду.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 409 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 17.04.2019 року щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0002360, внесеному до ЄРДР 13.12.2018 року за ч.4 ст.187 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОУВП №21».
На підставі ч.4 ст.183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, - не визначати.
Строк дії ухвали апеляційного суду закінчується 15.04.2019 року.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4