Справа № 183/6906/18
№ 1-кп/183/651/19
В И Р О К
іменем України

22 січня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0001683 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню-технічну освіту, не працюючого, розлученого, проживаючого : АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5

встановив:

18 серпня 2018 р. о 03 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходився біля будівлі пологового відділення комунального закладу «Новомосковська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради розташованої по вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив, що вікно однієї з палат у будівлі пологового відділення відчинене. ОСОБА_3 через вікно проник до приміщення палати № 4 пологового відділення, де побачив на підвіконні два мобільні телефони після чого, впевнившись, що за його діями ніхтоне спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів таємно викрав мобільний телефон марки «HuaweiY541-U02» у корпусі білого кольорувартістю 1400 грн. та мобільний телефон марки «HuaweiY541-U02» у корпусі чорного кольору вартістю 1799 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 3199 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що всі обставини злочину викладені вірно в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, добровільно відшкодував матеріальну шкоду.
В судовому засідання потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 18.08.2018 р. вона перебувала у палаті пологового відділення з дочкою. О 6.00 год. вона побачила, що зникли два її телефони. Про крадіжку вона написала заяву. Під час розслідування ОСОБА_6 відшкодував завдані збитки, тому просить призначити йому найменше покарання.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставині та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.
Суд вставив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим, відшкодуванні завданих збитків та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання без позбавлення волі.
Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді позбавленні волі, та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Вирішуючи долю речового доказу відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, щодоговір про надання фінансового кредиту під заставу № 9.41056/0 необхідно залишити при матеріалах справи.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу експертизу Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість проведення якої склала 286 грн. В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 286 грн.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальногоправопорушення та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуванняпокарання з випробуванням строком один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази : договір про надання фінансового кредиту під заставу №9.41056/0 залишити у справі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, витрати на залучення експерта286 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПКУкраїни.
Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1