ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26.11.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст.345 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2018 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, не судимого, визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України і йому призначено покарання у виді 5 (п`ять) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

Згідно вироку суду,16.01.2018 року, приблизно о 16 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля овочевого магазину на вул. Центральній в смт. Красноїльск Сторожинецького району Чернівецької області, зустрівши ОСОБА_7 і достовірно знаючи, що останній є майстром лісу Лаурського лісництва ДП «Сторожинецький лісгосп», тобто що той є працівником правоохоронного органу,

ЄУНСС 723/714/18 провадження №11кп/822/58/19 головуючий у1 інстанції ОСОБА_10
до службових обов`язків якого входить попередження незаконної рубки лісо деревини, перебуваючи з останнім в неприязних відносинах через попередження ОСОБА_11 незаконної рубки лісодеревини в Лаурському лісництві синами ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, з метою залякування ОСОБА_7 та примушування до відмови від виконання службових обов`язків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, травматичного вивиху 3-5 зубів нижньої щелепи зліва, гематоми слизової оболонки нижньої щелепи зліва, синця в проекції дуги нижньої щелепи справа, садна на слизовій оболонці лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На цей вирок обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та постановити новий вирок, яким виправдати його.

На обґрунтування своїх вимог вказував, що він не заподіював умисно ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Зустрівшись з ОСОБА_7 біля входу в магазин в смт. Красноїльськ, він за руку привітався з ним, а останній став на нього кричати. Ступивши крок назад від ОСОБА_7 , він оступився і бажаючи схопитись за останнього, щоб не впасти, з необережності рукою зачепив обличчя ОСОБА_7 . Ще вказував, що він ніякого відношення до лісу не має, сам ОСОБА_7 , хоча і працює майстром лісу, в той час не перебував при виконанні службових обов`язків. Вказував, що в суді не було здобуто доказів, які поза розумним сумнівом доводили б його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України. Також апелянт вказував, що до всіх обставин, які вказані у вироку, необхідно віднестись критично, оскільки вони є сумнівними через те, що не підтверджені доказами, а всі сумніви мають тлумачитись на користь обвинуваченого.

Також вказував, що призначене йому судом покарання є явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки він по місцю проживання характеризується позитивно, скарг та нарікань на нього не поступало.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, потерпілого ОСОБА_7 , прокурора, які просили відмовити в задоволенні вимог прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вимоги апелянта є безпідставні і в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, що наведені у вироку, повністю підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_8 тих тілесних ушкоджень, що зазначені у вироку суду, а також факт обізнаності обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_7 на час інкримінованого ОСОБА_8 злочину був працівником правоохоронного органу, колегія суддів, керуючись ст.404 КПК, не наводить доказів на підтвердження цих обставин.

Те, що ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_7 , який є працівником правоохоронного органу, легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків, підтверджується показаннями потерпілого, свідків, які були очевидцями події, а також іншими дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними в апеляційній інстанції доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання, що 16 січня 2018 року біля 17-ї години він в смт. Красноїльськ зайшов в магазин купити кави. Саме в той час йому на мобільний телефон дзвонив кілька разів обвинувачений ОСОБА_8 , але він на ті дзвінки не відповідав. Перебуваючи в приміщенні магазину, бачив ОСОБА_8 , який був на вулиці. Коли вийшов з магазину, до нього підійшов ОСОБА_8 і зі словами «Навіщо ти моїх синів підставив», наніс йому удар кулаком в обличчя. Після цього ОСОБА_8 на своєму автомобілі поїхав з місця події. В той час на вулиці були ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . За рік перед цим він виявив крадіжку лісу сином обвинуваченого ОСОБА_14 і на нього було складено протокол. Останній сплатив штраф за вчинене порушення. До 16 січня ОСОБА_8 неодноразово йому дзвонив та погрожував, говорив, що він буде шкодувати через те, що він заважає його синам красти ліс. За тиждень до цього конфлікту він також виявив крадіжку лісу, вчинену сином обвинуваченого. Тоді деревину було вилучено. До вчинення тієї крадіжки були причетні 10 осіб, в тому числі і син обвинуваченого, імені якого він не знає. Від нанесеного йому обвинуваченим удару він впав, у нього був струс головного мозку, була кровотеча, хиталися зуби, була гематома та суцільний синець на щоці зліва. Після цього він 10 днів лікувався. До дому до ОСОБА_8 він не приходив і з його дружиною не спілкувався та не знає її. В апеляційній інстанції потерпілий вказав, що оскаржуваний вирок вважає законним та обґрунтованим. Також він підтвердив показання, які давав в суді першої інстанції.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що 16 січня 2018 року він разом з ОСОБА_7 в смт. Красноїльськ зайшов в магазин і там пили каву. Коли вийшли з приміщення магазину, до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_8 . Він тоді подумав, що ОСОБА_8 хоче поговорити з ОСОБА_7 і тому відійшов від них. Тоді ж чув як ОСОБА_8 говорив ОСОБА_7 : «Я тобі говорив не лізь, лиши в спокої синів» і бачив як той наніс Легоцькому удар кулаком в ліву частину обличчя, від чого в останнього потекла кров. Після цього ОСОБА_8 сів в свій автомобіль і поїхав звідти. Він також чув від односельчан, що перед цим конфліктом ОСОБА_7 , ніби-то, впіймав синів ОСОБА_8 , які викрадали ліс. Також чув, що ліс викрадали особи ромської національності, а ОСОБА_8 у них є за старшого.

Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції дав показання, що в день конфлікту між ОСОБА_8 і ОСОБА_7 бачив, як ОСОБА_8 кричав на адресу останнього, що той ще пожаліє через те, що не дозволяє красти ліс. Також бачив, як ОСОБА_8 взяв за куртку ОСОБА_7 і кулаком вдарив того в обличчя. Він тоді відштовхнув ОСОБА_8 від ОСОБА_7 і сказав йому, що той робить.На що ОСОБА_8 відповів: «А чому ОСОБА_7 написав заяву в прокуратуру і посадив його синів. Не треба було тому писати заяву». Говорив також, що ОСОБА_17 ще пошкодує, що не дає красти ліс. Обвинувачений після цього сів в свій автомобіль і поїхав звідти. Десь за місяць чи два до цього він підвозив ОСОБА_7 в ліс на його дільницю і тоді в лісі виявили 10 підвід, завантажених краденою лісодеревиною. Людей, що рубали ліс, він не знає, але то були особи ромської національності. Люди говорять, що ОСОБА_8 є старшим у цих осіб, саме він відправляє їх рубати деревину в лісі. Також йому відомо від людей, що серед тих осіб, що були виявлені в лісі з краденою деревиною, були сини обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні дав показання, що взимку 2018 року йому подзвонив ОСОБА_7 і повідомив, що в Красноїльську знову крадуть ліс. Тоді він з ОСОБА_19 та ОСОБА_7 поїхали в ліс і виявили там 11 підвід з краденою деревиною та осіб ромської національності. Серед тих осіб, ніби-то, був і син ОСОБА_8 . Наступного дня йому і ОСОБА_7 по телефону були погрози від тих осіб, яких вони затримали. Він чув, як ОСОБА_7 телефонували і погрожували, говорили, що той ще пожаліє через те, що із-за його дій відкрили кримінальне провадження. ОСОБА_7 тоді говорив, що то телефонував ОСОБА_8 . Після цього він ще кілька разів чув погрози на адресу ОСОБА_7 і останній говорив, що то був ОСОБА_8 . Йому відомо, що ОСОБА_8 є головою поселення осіб ромської національності.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав показання, що в один з днів січня 2018 року він разом з ОСОБА_7 та його товаришем по імені ОСОБА_21 зайшли в смт. Красноїльськ в піцерію і там ОСОБА_17 розповів, що кілька годин назад його вдарив ОСОБА_8 за те, що він спіймав тих, хто краде ліс. Тоді ж у ОСОБА_17 задзвонив телефон, останній включив гучний зв`язок і було чути, як абонент говорив, щоб ОСОБА_7 забрав заяву, а якщо не забере, то йому буде погано і щоб той оглядався в лісі. ОСОБА_7 тоді виключив телефон і сказав, що то йому телефонував ОСОБА_8 . Перед цим ОСОБА_17 говорив, що він їздив в ОСОБА_22 і написав в поліцію заяву про побиття.

Свідок ОСОБА_23 в суді дала показання, що 16 січня 2018 року, приблизно о 16-17 год. ОСОБА_7 з робітниками зайшов в магазин і пив там каву. Коли ОСОБА_7 вийшов на вулицю, вона через вікно бачила, як до нього підійшов ОСОБА_8 , щось кричав на нього та наніс удар ОСОБА_7 рукою в обличчя. Що кричав ОСОБА_8 , вона не знає, так як останній висловлювався румунською мовою, якої вона не знає.

Аналіз цих доказів свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України, оскільки він заподіяв умисно легкі тілесні ушкодження , що призвели до короткочасного розладу здоров`я, працівнику правоохоронного органу ОСОБА_7 у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків.

Той факт, що потерпілий ОСОБА_7 під час вчинення щодо нього злочину не знаходився безпосередньо при виконанні службових обов`язків, не впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки ОСОБА_8 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому як помсту за виконанням останнім своїх службових обов`язків по охороні лісу.

Твердження апелянта про те, що він з необережності, боячись впасти і намагаючись втриматись, схопився за ОСОБА_7 , і при цьому з необережності заподіяв виявлені в останнього тілесні ушкодження, суперечать дійсним обставинам справи і не приймаються колегією суддів до уваги. Таке твердження апелянта, враховуючи тяжкість заподіяних тілесних ушкоджень потерпілому, механізм їх утворення та локалізацію, на думку колегії суддів, свідчить про те, що останній не розкаявся у вчиненому та є намаганням останнього уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65, 66, 67 КК України.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, як про те просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного там керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.345 ч.2 КК України в кримінальному провадженні №0000047, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_24

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія.Згідно з оригіналом: суддя