Справа № 559/2818/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
в особі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001010 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Башарівка, Радивилівського р-ну, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, українця, громадянина України, раніше судимого 27.03.2015 Дубенським міськрайонним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік , у відповідності дог ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та угоду про визнання винуватості від 02 травня 2019 року

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що 15.11.2015 року ОСОБА_3 у нічну пору доби, перебуваючи в приміщенні кафе-бару «Оріон», що знаходиться в м. Дубно, вул. Забрама, 26, Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, викрав з кишені куртки, яка знаходились на спиці стільця за столиком у вказаному закладі, мобільний телефон марки «Samsung СТ-86102» ІМЕІ1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ2- НОМЕР_2 який належав потерпілому у справі ОСОБА_6 .

Внаслідок скоєння вказаного злочину потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі616 гривень 67 копійок.

02.05.2019 року між обвинуваченим у справі та прокурором за письмової згоди потерпілого у справі ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме у виді обмеження волі строком на 1 рік. Згідно зі ст. 75, 76 КК України сторони узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним, суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні розслідування кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних обставин, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки не виконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, При цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнаючи винність у вчиненому кримінальному правопорушенні в обсязі обвинувачення, повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за згоди потерпілого у справі.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.
З урахуванням доведеності вини у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 185 КК України та її беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 та встановленні в ході судового розгляду пом`якшуючі покарання обставини, а саме сприяння у розкритті злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 який не судимий відповідно до ст.89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.
При цьому суд зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у вигляді покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався, процесуальні витрати, та цивільний позов у справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 468,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості від 02 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001010, укладену між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових товарознавчих експертизи в сумі 175 (сто сімдесят п`ять) гривень 92 копійки.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим,, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя :