Єдиний унікальний номер справи 185/6429/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року. м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі суду присяжних:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

під час судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13, ч. 2 ст.115 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження № 0000563 від 27.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13, ч. 2 ст.115 КК України.
Прокурор просить суд присяжних продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу тримання під вартою строком на шістдесят діб для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд присяжних, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 09.12.2018 року.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-ІУ від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких, суд присяжних вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Прокурором доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та судове слідство ще не закінчено. Більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання своїх обов`язків обвинуваченим.

За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд присяжних

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13, ч. 2 ст.115 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, а саме до 01 лютого 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_2 .

Присяжні

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5