Справа № 559/1180/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000430 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, студента ДНЗ «Дубенське ВХПТУ»,- не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185,ч.2 ст. 185 КК України,
та укладену угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим
за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , 06 квітня 2017 року близько 03.00 год., перебуваючи на території зони відпочинку «Острівок», що в м. Дубно неподалік пров. Купальний, в компанії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вживав із останніми алкогольні напої.

В подальшому, ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_8 з проханням надати йому мобільний телефон для входу за його допомогою у соціальну мережу «Вконтакті». На вказане прохання ОСОБА_8 погодився і передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Хіоmi Redmі 3S». Отримавши мобільний телефон ОСОБА_8 , та в момент, коли останній та ОСОБА_9 на декілька хвилин відійшли від неповнолітнього ОСОБА_3 , в останнього виник злочинний умисел заволодіти зазначеним мобільним телефоном.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та користуючись відсутністю Заблоцького та ОСОБА_10 , ОСОБА_3 таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_8 .

В результаті вчинення даного правопорушення потерпілому ОСОБА_8 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2769 гривень 67 копійок.

Крім того, 01 липня 2017 року, близько о 01.00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в парку відпочинку, що по вул.Майдан Незалежності в м. Дубно, Рівненської області, під приводом послухати музику в телефоні, попросив у ОСОБА_7 його мобільний телефон марки «Samsung SМ- J120HZKDSEK». Після чого, ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, повторно, таємно викрав вказаний мобільний телефон ОСОБА_7 вартістю 1788,33 грн., з усіма комплектуючими до даного телефону, а саме: захисним склом до екрану даного телефону вартістю 137 грн., чохлом з шкірозамінника, вартістю 167 грн., флеш картою- пам`яті об`ємом 8 Гб, вартістю 165 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 50 грн.

В результаті вчинення даного правопорушення потерпілому ОСОБА_7 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2307,33 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). За ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

25 вересня 2018 року між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_3 , примирившись, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_3 призначити у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Сторони дійшли згоди про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. на підставі ст. 75, 104 КК України, з встановленням іспитового строку 1 рік та на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним також може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні даної угоди не порушені права потерпілих та обвинуваченого, тому не заперечувала проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що угода про примирення укладена добровільно, обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду, цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просив суд укладену угоду про примирення між ним та обвинуваченим затвердити.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив про добровільність укладеної угоди, зазначив, що обвинувачений відшкодував йому завдану злочином шкоду, повністю розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просив суд укладену угоду про примирення між ним та обвинуваченим затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив, що він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки укладання та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання угоди йому зрозумілі, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_5 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 просили затвердити укладену угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим, зазначивши, що потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 примирились з обвинуваченим ОСОБА_3 . Обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілим завдану злочином шкоду, чистоседечно розкаявся у вчиненому .

Заслухавши прокурора, потерпілих, обвинуваченого, його захисника та законного представника, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК

України. Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Також, судом встановлено, що потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди а також наслідки її невиконання.

Укладена угода між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої сторонами міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищекладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 у повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476 КПК України ,суд-,

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 25 вересня 2018 року, укладену між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження № 0000430 за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно міру покарання ОСОБА_3 призначити у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових товарознавчих експертизи в сумі 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійки.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung SМ- J120HZKDSEK», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити у його розпорядженні.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :