печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
25.03.2019 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 04.04.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 206-2, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 376 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2014 році ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, перебуваючи у м. Києві, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого протиправного збагачення, переслідуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами та частками у статутних капіталах суб`єктів господарювання резидентів України, які прямо та опосередковано належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , (далі за текстом ОСОБА_8 ), зорганізувались у стійке об`єднання з єдиними планом спрямованим на вимагання у останнього 25 мільйонів доларів США та подальшого переоформлення ряду суб`єктів господарювання на підконтрольні компанії.

У подальшому, невстановлені досудовим розслідуванням особи, знаючи те, що ОСОБА_8 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000166 за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 369 КК України, за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами ПАТ «ДПЗКУ» під час укладання зовнішньоекономічного контракту на поставку ячменю між ПАТ «ДПЗКУ» і Компаніями «Somerton Business Limited» та «Lirtavis Enterprises LTD», для реалізації злочинного умислу співучасників та на виконання розробленого плану вчинення злочину, у невстановлений час та невстановленому місці, виготовили договір про надання послуг адвоката № 28/11-17 від 28.11.2017, укладеного нібито у м. Києві та підписаного від імені ОСОБА_9 на представництво адвокатом ОСОБА_5 інтересів останнього з усіх питань, відображених у договорі, відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: на представництво інтересів клієнта в будь-яких державних, судових, правоохоронних органах, ознайомлення з усіма процесуальними документами, отриманні з них копій, подачі скарг та заперечень, клопотань, отримання будь-якої кореспонденції на ім`я ОСОБА_9 тощо.

11.12.2017 адвокат ОСОБА_10 , яку було залучено для вчинення допоміжних дій, на підставі підробленого договору про надання послуг адвоката № 28/11-17 від 28.11.2017 в інтересах ОСОБА_9 звернулась до Національного антикорупційного бюро України з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, долучивши до нього копію вказаного договору.

Цього ж дня, ОСОБА_5 , діючи нібито в інтересах ОСОБА_9 отримала копію повідомлення про підозру, складеного щодо останнього, що надало можливість органу досудового розслідування вважати вимоги ст. 278 КПК України про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 виконаними, та це у свою чергу дозволило правоохоронному органу звернутись із запитом до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, за результатами розгляду якого було винесено клопотання до Генерального секретаріату Інтерполу про публікацію синього розшукового повідомлення щодо ОСОБА_9 , унаслідок чого на майно останнього неодноразово накладався арешт.

22.03.2019 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_10 , а саме Apple iPhonе № A1784FCC IO BCG-E3092 IC 579C-E3092A, який має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що у вилученому мобільному телефоні зафіксовано сліди кримінального правопорушення та враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, вказаний мобільний телефон має значення речового доказу у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підлягає збереженню органом досудового розслідування на час слідства та розгляду судом.

На даному етапі досудового розслідування є необхідність у накладанні арешту на дане майно, яке є речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

У зв`язку із тим, що вказаний об`єкт є тимчасово вилученим майном, орган досудового розслідування звертається до суду з метою накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій вимоги вказаного клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали, надані органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 21.02.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме мобільний телефон Apple iPhonе №A1784FCCIOBCG-E3092IC579C-E3092A.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1