Справа № 467/28/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2019 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 14 травня 2018 року

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернулася до суду з даною скаргою, вказуючи, що постановою слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 14.12.2018 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000032 від 14 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.
Свої вимоги мотивує тим, що постанова слідчого є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, досудове розслідування кримінального провадження за №0000032 від 14 травня 2018 року не було ретельним, безстороннім і сумлінним, що свідчить про неповноту досудового слідства.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказала, що слідчим, під час винесення оскаржуваної постанови, не допитано свідків, яких вона вказала у заяві про вчинення злочину, тому слідчим не було надано правової оцінки всім обставинам кримінального провадження.
На підставі викладеного та, оскільки слідчий не проаналізував здобуті докази та обмежившись констатацією відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України, просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 14.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000032 від 14 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні свої вимоги, викладені в скарзі, повністю підтримала з наведених підстав, просила скасувати вищевказану постанову слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 14.12.2018 року про закриття кримінального провадження. Суду додатково пояснила, що її та її сина ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню в якості свідків не було допитано. Також не допитано і інших свідків. Одного разу їй зателефонував т.в.о. начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та наказав негайно прибути до відділу поліції для допиту, як свідка. Однак вона не мала можливості негайно виконати його прохання, про що йому відразу повідомила. Інших викликів та повідомлень про проведення подальших процесуальних дій вона не отримувала, так як і її син ОСОБА_5 .
Слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча і був повідомлений про час та місце слухання скарги, а тому суд на підставі ст. 306 КПК України проводить розгляд скарги в його відсутність.

Вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, та кримінальне провадження № 0000032 від 14 травня 2018 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення слідчого розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Відповідно до положень ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо.

За матеріалами кримінального провадження, видно, що кримінальне правопорушення, як зазначено у заяві ОСОБА_3 , вчинено на території Арбузинського району Миколаївської області.

За наведених обставин, враховуючи вимоги, передбачені ст. 55 Конституції України, згідно якої права і свободи людини і громадянина захищаються судом та кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а також вимоги, передбачені п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України та п. 14 ч. 1 ст. 7, ст.ст. 21, 24 КПК України, згідно яких основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, доступ до правосуддя та гарантоване право на їх перегляд, беручи до уваги й те, що слідчим суддею фактично скарга не розглянута і по суті рішення не прийнято, апеляційний суд вважає за необхідне направити матеріали скарги до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Нормами ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення кримінального процесуального законодавства не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

За такого дана скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає розгляду Арбузинським районним судом Миколаївської області.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник, а прокурора заявник, потерпілий, його представник, законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник.
Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК України, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а коли прокурор. Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, а прокурор щодо підозрюваного з підстав, передбачених ч. 1 ст. 284 КПК.
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 111 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 лютого 2005 р. у справі «Новоселецький проти України» Суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя, і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного" сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг, (див., mutatis mutandis, вищезазначена рішення Суругіу, § 65; також як рішення Руіс Торіа і Хіро Балані п. Іспанії від 9 грудня 1994 року, в серії А № 303 - и 303-В, стор. 12, § 29, та п.п. 29-30, § 27).
Відповідно до практики Європейського Суду розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Отже, відповідно до положень кримінального процесуального законодавства України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав ї законних інтересів учасників процесу.
Між тим, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000032 з метою перевірки доводів скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий, не дотримавшись вищевказаних вимог закону, зробив висновки щодо обставин, які, на його думку, обумовлюють закриття провадження в справі, та прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно, без проведення повного та всебічного досудового розслідування, без належного дослідження обставин кримінального провадження та відповідного аналізу і оцінки даних досудового розслідування, а також за відсутності належного обґрунтування таких висновків.
Судом встановлено, що 29 березня 2018 року в порядку ст. 214 КПК України ОСОБА_3 звернулась із заявою про вчинення злочину слідчим ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_8 передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.
Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19.04.2018 року зобов`язано начальника Первомайської місцевої прокуратури в Миколаївській області внести відомості, що містяться у заяві ОСОБА_3 від 29 березня 2018 року до ЄРДР.
14 травня 2018 року внесено відомості за заявою ОСОБА_3 від 29 березня 2018 року до ЄРДР №0000032 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 374 КК України.
Постановою начальника Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури в Миколаївській області ОСОБА_9 від 05.06.2018 року визначено підслідність кримінального провадження №0000032 від 14 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України за СВ Арбузинського відділення Братського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.
06.06.2018 року т.в.о. начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 доручено працівникам Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області для повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи допитати в якості свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Постановою в.о. прокурора Миколаївської області ОСОБА_14 від 17.08.2018 року доручено здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000032 від 14 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України СУ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.
Начальником відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 24.09.2018 року доручено проведення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000032 від 14 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України слідчому СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4
26.09.2018 року слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 повідомлено про початок досудового розслідування кримінального провадження № 0000032 від 14 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.
Відповідно до протоколу від 18.09.2018 року по кримінальному провадженню № 0000032 в якості свідка допитана ОСОБА_8 .
Відповідно до протоколу від 13.11.2018 року по кримінальному провадженню № 0000032 в якості свідка допитаний ОСОБА_7 .
Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16.03.2017 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, 71 КК України та остаточно призначено покарання до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили.
Постановою слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 14.11.2018 року доручено працівникам Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області в рамках кримінального провадження № 0000032 провести процесуальні дії на іншій території, а саме допитати в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Як слідує із рапорту т.в.о. начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , під час виконання постанови про проведення процесуальних дій на іншій території по кримінальному провадженню № 0000032 від 14.05.2018 року, слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області тричі: 20.11.2018 року, 29.11.2018 року, 06.12.2018 року викликано на проведення допиту в зручний для осіб часОСОБА_3 та ОСОБА_5 , однак в призначений день та час останні не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Як видно із матеріалів кримінального провадження, в них відсутні докази про належний виклик ОСОБА_3 та ОСОБА_5 слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області до відділу поліції для проведення процесуальних дій по даному кримінальному провадженню.
Поза увагою слідчого залишилось і доручення т.в.о. начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 06.06.2018 року про допит свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на чому і наполягала в судовому засіданні заявник.
14.12.2018 року постановою слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000032 від 14.05.2018 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 та слідчого Арбузинського відділу поліції Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.

На думку слідчого судді, слідчим при проведення досудового розслідування кримінального провадження за № 0000032 від 14.05.2018 року не були допитані зазначені скаржником свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що призвело до неповноти досудового розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, при цьому вказані обставини щодо не проведення під час досудового розслідування кримінального провадження ряду слідчих дій не спростовані слідчим.
Із самого тексту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не вбачається проведення вищеперелічених слідчих дій та їх наслідки для розслідування кримінального провадження за № 0000032 від 14.05.2018 року, слідчим при винесенні рішення про закриття кримінального провадження зазначені вимоги закону не були дотримані, оскільки ним не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, перевірка ним не проведена в повному обсязі, тому постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та такою, що не відповідає вимогам ст. 91 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 303- 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 14 травня 2018 року, задовольнити.

Постанову слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 14 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 14 травня 2018 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000032, направити до СУ ГУНП в Миколаївській області для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги не може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Повний текст ухвали оголошений о 09 год. 30 хв. 14 січня 2019 року.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1