Справа № 240/153/19
Провадження № 1-кп/240/16/19 рік
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року смт.Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Олександрівка кримінальне провадження № 0000015, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Очеретине Олександрівського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

19.01.2019 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, взявши з дому залізний молот з мішком, направився до господарських будівель, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 . Підійшовши до них, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно від сторонніх осіб, з метою викрадення чужого майна, за допомогою заздалегідь взятого із собою залізного молота, зламав навісний замок, та проник до господарської будівлі, яка належала ОСОБА_6 . Знаходячись всередині, ОСОБА_3 побачив клітки з кролями. Реалізуючи свій злочинний намір та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з клітки трьох кролів, вартістю 300 грн. за одного, та поклав їх до заздалегідь принесеного із собою мішка. Заволодівши викраденим майном і отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Викраденим майном він розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 900,00 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням в інше приміщення.
25.02.2019 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному
провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди, наданої потерпілою ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої, ОСОБА_3 , під час досудового розслідування, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення. За угодою обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 3 ст.185 КК України.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України, звільнити підозрюваного ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.
Підозрюваний ОСОБА_3 дав згоду на призначення даного виду покарання. З угоди вбачається, що під час її укладення, підозрюваному були роз`яснені його права, наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання.
Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, тому просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 , також, просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та його захисником під час підготовчого судового засідання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».
Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого- є щире каяття .
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України - не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Керуючись вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 лютого 2019 року, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 і його захисником - ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речовий доказ - залізний молот, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Олександрівського ВП Краматоррскього ВП ГУНП в Донецькій області, згідно квитанції від 29.01.2019, номер книги обліку речових доказів-272, порядковий номер - 10 (а.с. 39) - знищити.
Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1