Справа № 192/2313/18
Провадження № 1-в/201/182/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII) строку попереднього ув`язнення під час перебування у слідчому ізоляторі до призначеного покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» МЮУ, про зарахування у строк покарання його попереднього ув`язнення під час перебування у слідчому ізоляторі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, при цьому засуджений, а також представник виправної колонії просили суд проводити розгляд справи без їх участі, а тому, враховуючи положення ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання останніх не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд приходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено з матеріалів долучених до цього клопотання, ОСОБА_3 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України і засуджено, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді п`яти років та шести місяців позбавлення волі, при цьому останньому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання строк залишення у слідчому ізоляторі у даному кримінальному провадженні з 22 вересня 2016 року по 30 листопада 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та тимчасово залишено ОСОБА_3 у слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року вищевказаний вирок суду першої інстанції змінено в частині призначення ОСОБА_3 покарання на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді п`яти років та двох місяців позбавлення волі та, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання строк з 01 грудня 2016 року по 17 травня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, на стадії досудового розслідування зазначеного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 02 березня 2016 року до 06 серпня 2016 року, після чого останній, відповідно до довідки про рух засудженого, 07 серпня 2016 року відбув до виправної колонії для відбуття покарання за попереднім вироком, однак з 22 вересня 2016 року тимчасово переведений з виправної колонії до слідчого ізолятора для розгляду стосовно нього останньої справи судом, а отже до 17 травня 2017 року засуджений перебував в умовах попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1). Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2). Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4).

Частиною ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлена обов`язковість судових рішень, зокрема висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, які є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, що застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, який містить відповідну норму права.

Згідно правових висновків у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) встановлено, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, при цьому, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Крім того, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків редакції Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Враховуючи, що згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України були скоєні ОСОБА_3 до 20 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, з урахуванням положень ст.ст. 4 і 5 КК України, застосуванню підлягають положення частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», якою передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення, згідно абзацу четвертого частини 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає, що за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року слід зарахувати у строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання, строк його попереднього ув`язнення: з 02 березня 2016 року по 06 серпня 2016 року включно, відповідно до пункту «в» абзацу четвертого ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII); з 22 вересня 2016 року по день набрання вироком законної сили 17 травня 2017 року включно, відповідно до пункту «ґ» абзацу четвертого ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII) строку попереднього ув`язнення під час перебування у слідчому ізоляторі до призначеного покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року задовольнити.

За вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року зарахувати ОСОБА_3 до строку відбування призначеного покарання, строк його попереднього ув`язнення: з 02 березня 2016 року по 06 серпня 2016 року включно, відповідно до пункту «в» абзацу четвертого ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII); з 22 вересня 2016 року по день набрання вироком законної сили 17 травня 2017 року включно, відповідно до пункту «ґ» абзацу четвертого ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1