ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/451/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004961 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ксаверів Малинського р-ну Житомирської обл., українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, неофіційно працюючої прибиральницею, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 1) 10.11.2006 року Бориспільським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 2) 24.04.2008 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, 22.10.2008 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2008 року покарання пом`якшено до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 31.10.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 02.03.2016 року звільненої умовно-достроко з не відбутим терміном 1 рік 1 місяць; 4) Малинським районним судом Житомирської області від 09.02.2018 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 10.05.2017 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що по вул. Ялтинській в м. Києві, навпроти вокзалу «Дарницький», керуючись раптово виниклим умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих та потерпілої ОСОБА_5 , скориставшись тим, що остання поклала на лавочку належний їй мобільний телефон «Fly», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 3000 грн., в чохлі рожевого кольору, з сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_2 , які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, взяла вказаний телефон та поклавши його до кишені куртки, в яку була одягнена, з місця вчинення злочину зникла, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася та суду показала, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, вона, 10.05.2017 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, навпроти вокзалу «Дарницький», із лавочки таємно викрала телефон, належний її наглядно знайомій, який поклала до себе в кишеню та з місця вчинення злочину пішла. При призначенні покарання просила врахувати її щире каяття, наявність у неї малолітньої дитини та відсутність претензій з боку потерпілої, якій відшкодовано всі збитки.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останньої щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченій міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що тяжких наслідків не настало, матеріальна шкода відсутня, так як майно було повернуто потерпілій, відношення обвинуваченої до скоєного, яка вину визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченої, яка на спеціальних обліках не перебуває, неофіційно працює, має малолітню дитину, думка потерпілої, яка в поданій до суду заяві зазначила про відсутність будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченої. Крім того суд, приймає до уваги те, що ОСОБА_4 , будучи судимою за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не стала, знов вчинила умисний корисливий злочин, що на думку суду, свідчить про її стійку антисоціальну поведінку.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченої від суспільства, і тому обирає покарання у виді позбавлення волі, в межах, встановлених санкцією частини статті для даного виду покарання, не вбачаючи підстав для можливості її виправлення без реального відбування покарання або застосування іншого розміру чи більш м`якого виду покарання.
Оскільки ОСОБА_4 вказаний злочин вчинила до постановлення вироку Малинським районним судом Житомирської області від 09.02.2018 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченій призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої, суд обирає принцип часткового складання покарань.
Крім того, відповідно до закону від 18 травня 2017 року за № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, згідно якої передбачено зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Разом з тим, згідно редакції вказаної частини статті, яка діяла на момент вчинення злочину, строк попереднього ув`язнення зараховувався у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому до строку попереднього ув`язнення включено строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Враховуючи положення ст. 5 КК України, згідно яких закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд вважає, що в строк відбування покарання необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення за правилами, що діяли до 21 червня 2017 року.
Таким чином в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає зарахуванню період попереднього ув`язнення за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 09.02.2018 року - а саме з 13.12.2017 р. до набрання вироком законної сили - 13.03.2018 року, а також з часу перебування обвинуваченої в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» при розгляді вказаного кримінального провадження, а саме з 26.11.2018 року.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Малинського районного суду Житомирської області від 09.02.2018 року, та даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання відраховувати з 13.12.2017 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 13.12.2017 року по 13.03.2018 року включно, та з 26.11.2018 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення вказаних періодів за два дні позбавлення волі.
Речові докази, а саме:
мобільний телефон «Fly», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності останньої.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя