У Х В А Л А

"06" травня 2019 р. Справа294/408/19

Провадження1-в/153/17/19-к

у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники справи: представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3

розглянувши заяву військової частини НОМЕР_1 про встановлення або зміну способу і порядку виконання вироку суду або факту неспроможності боржника сплатити зобов`язання у сумі 100 тис. грн.,

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2019 року за вхід.№3186 із Касаційного кримінального суду Верховного Суду до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшли матеріали провадження за заявою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 щодо вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку військового місцевого суду Житомирського гарнізону від 03 липня 2007 року відносно ОСОБА_5 .

Заява мотивована тим, що рішенням військового суду Житомирського гарнізону від 03.07.2007 було зобов`язано засудженого ОСОБА_5 сплатити військовій частині суму нанесених злочином збитків у розмірі 100 тис. грн. Рішення суду набрало законної сили 19.07.2007. Ухвалою Верховного суду України від 12.12.2007 колегія суддів військової судової колегії рішення військового суду Житомирського гарнізону від 03.07.2007 залишено без змін. За виконанням рішення суду військова частина НОМЕР_1 звернулася до відділу ДВС Ямпільського РУЮ. З 2008 року таких звернень було сім. Однак, відкритті виконавчі провадження закривались винесенням постанов про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Таким чином, рішення суду залишається невиконаним. Зазначено, що відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно до положень ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Цивільно-процесуальне законодавство України передбачає, що кожна сторона має право вимагати виконання судового рішення в частині, що стосується цієї сторони. Отже, між військовою частиною НОМЕР_1 та засудженим ОСОБА_5 виникли правовідносини, які носять зобов`язальних характер (ч.5 ст.11 ЦК України), а саме ОСОБА_5 в силу рішення суду зобов`язаний сплатити військовій частині НОМЕР_1 суму боргу в розмірі 100 тис. грн. Проте, на протязі 11 років своє зобов`язання не виконав, а посилання на відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення не може бути обґрунтованим причиною невиконання рішення суду, яке є обов`язковим для виконання. Вважають викладену обставину такою, що робить виконання рішення суду неможливим, у зв`язку з тим, що дане рішення суду є зобов`язального характеру, а тому просить змінити спосіб виконання цього рішення суду або встановити факт неспроможності боржника сплатити зобов`язання у сумі 100 тис. грн. Зазначено, що згідно ст.435 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Оскільки рішення суду про зобов`язання сплатити військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_5 суму в розмірі 100 тис. грн.. не виконано протягом 11 років з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тому просять змінити спосіб і порядок виконання вироку військового суду Житомирського гарнізону від 03.07.2007 року або встановити факт неспроможності боржника сплатити зобов`язання у сумі 100 тис. грн.

Представник військової частини НОМЕР_1 юристконсульт ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності №2 від 01.03.2019 заяву підтримав. Вказав, що встановлення факту неспроможності боржника сплатити зобов`язання передбачено податковим законодавством. Що стосується встановлення або зміни способу і порядку виконання вироку суду, то запропонував призначити ОСОБА_5 громадські роботи, за виконання яких кошти будуть перераховані на користь військової частини.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши надані матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Із вироку військового місцевого суду Житомирського гарнізону від 03.07.2007 року (а.с.4-5) судом встановлено, що із ОСОБА_5 на користь військової частини НОМЕР_1 стягнуто 100000 (сто тисяч) гривень.

Із Ухвали Верховного суду України від 12 грудня 2007 року (а.с.6-7) судом встановлено, що касаційне подання заступника військового прокурора Центрального регіону на вирок військового місцевого суду Житомирського гарнізону від 3 липня 2007 року залишено без задоволення.

Із виконавчого листа №1-36/2007 (а.с.8-9) судом встановлено, що із ОСОБА_5 на користь військової частини НОМЕР_1 стягнуто кошти за завдані злочином збитки у розмірі 100000 (сто тисяч) грн.

Із постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №56345444 від 08.05.2018 (а.с.10-11) судом встановлено, що старшим державним виконавцем Ямпільського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_5 на користь військової частини НОМЕР_1 боргу у сумі 100000 гривень.

Із запиту державного виконавця, відповідей на запит та витягів з реєстрів (а.с.12-20) судом встановлено, що у боржника ОСОБА_5 відсутнє майно та кошти, на які може бути звернуто стягнення.

Із постанови про повернення виконавчого документа стягувачу серії ВП №56345444 від 27.12.2018 судом встановлено, що головним державним виконавцем ЯРВДВС ГТУЮ у Вінницькій області повернуто стягувану виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_5 на користь військової частини НОМЕР_1 боргу у сумі 100000 гривень.

Відповідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.
Представник заявника просить фактично змінити рішення суду по суті та самостійно змінити спосіб захисту, що передбачений ст.16 ЦК України, що становить порушення чинного законодавства.

Із врахуванням вище викладеного, спосіб, який просить встановити стягував має бути конкретно визначений, а встановлення факту неспроможності боржника сплатити зобов`язання не є способом.

Тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.258, 259, 260, 261, 352, 353, 435 ЦПК України, ст.ст.537, 539 КПК України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.129-1 Конституції України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви військової частини НОМЕР_1 про встановлення або зміну способу і порядку виконання вироку суду або факту неспроможності боржника сплатити зобов`язання у сумі 100 тис. грн. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий ОСОБА_1