Дата документу 03.12.2018 Справа № 366/6655/18-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6655/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/195/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за клопотанням слідчого в рамках кримінального провадження №0003515 відомості про яке внесені до ЄРДР 31.10.2018, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

звільнено останнього негайно з-під варти та зобов`язано негайно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Застосовано стовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено останньому залишати житло за вищевказаною адресою у період з 20-00 год. поточного дня до 6-00 год. наступного дня, строком до 30 грудня 2018 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки передбачені п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України

встановила:
згідно зі змістом судового рішення, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, у якому просив застосувати щодо вищевказаного підозрюваного запобіжний захід вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив про наступне:

«Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 жовтня 2018 року приблизно о 20 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_2 , підійшов спереду до неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та шляхом ривку вирвав з рук мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4А», в корпусі золотистого кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 вартістю 3100 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого, ОСОБА_7 , втік з місця вчинення злочину разом із викраденим майном, тим самим спричинивши йому матеріальну шкоду на зазначену вище суму».

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя, зазначив, що прокурором та слідчим в суді не доведено існування тих ризиків, на які вони посилаються в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Вважає, що стороною обвинувачення встановлено достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України дійсно існують, а тому підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 02.11.2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя погодився із обґрунтованістю підозри, однак не підтверджено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначено у клопотанні.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, даних про його особу, міцність соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, відсутність судимостей, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може забезпечити дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини, адже слідчим суддею оцінено всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів і вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Доводи прокурора наведені в апеляційній скарзі, на предмет доказів щодо обґрунтованості підозри і наявність усіх заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України, досліджувались слідчим суддею, висновки якого щодо прийняття саме такого рішення ним обґрунтовані і вмотивовані. Решта доводів апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Доводи апелянта про неможливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на те, що вказаний запобіжний захід на думку прокурора не зможе запобігти заявленим ризикам, є необґрунтованими і так само не підтверджено жодними доказами, тобто фактично є лише припущенням апелянта. Колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід, зможе в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, слід зауважити, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Отже, вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримався вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до підозрюваної ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4